Doamnelor și domnilor, ăsta e momentul pe care l-ați așteptat
Am fost căutat în întuneric, transpirația ta înmoaie pardoseala
CEL MAI MARE ARTIST.
Și îngropată în oasele tale este o durere pe care nu o poți ignora
Ce-ți ia respirația, îți fură gândurile. Și tot ceea ce era real este lăsat în urmă
Nu te opune, vine după tine, alergând la tine
Este doar acest moment, nu contează ce urmează.
Nu poți vedea că visul tău se apropie.
Predă-te, pentru că simți că sentimentul te acaparează.
Este foc, este libertate, este inundație.
Este un predicator în amvon Și vei găsi consacrarea.
E ceva ce sparge cărămida fiecărui zid ce reține tot ceea ce știi,
Așa că spune-mi, vrei să mergi?
Acolo unde este acoperit în toate luminile colorate.
Unde pistele aleargă în noapte.
Imposibilul devine realitate, te acaparează.
Ăsta e cel mai mare spectacol.
Vom lumina, nu vom dezamăgi.
Și soarele nu ne poate opri acum.
Privind cum realitate te acaparează.
Ăsta e cel mai mare spectacol
Este tot ce vreți. Este tot ce aveți nevoie.
Și e aici, chiar în fața voastră. Aici vreți să fiți.
Este tot ce vreți. Este tot ce aveți nevoie.
Și e aici, chiar în fața voastră. Aici vreți să fiți.
Este tot ce vreți. Este tot ce aveți nevoie.
Și e aici, chiar în fața voastră.
Aici vreți să fiți.
Este tot ce vreți.
Este tot ce aveți nevoie.
Și e aici, chiar în fața voastră.
Înțeleg, da. Mulțumesc foarte mult, domnule Jeffrey. Mulțumesc.
Aveți banii până la sfârșitul zilei.
Să mergem.
Phineas, grăbește-te. Vom pierde trenul.
Stai drept.
Șterge-ți praful.
Continuă.
Brațul întins, cotul în afară.
Înghite, niciodată nu sorbi.
Începe de aici, brațul extins...
cotul în afară.
Păstrează nivelul ceștii. Coboară ceașca.
O facem din nou?
Brațul întins, cotul în afară. Grațios.
Charity, vino aici.
Rochia ta. Așa te-am învățat să te comporți?
E vina mea, domnule.
Eu am făcut-o să râdă.
Îți mulțumesc pentru onestitate.
Stai departe de fiica mea.
- Cum ai ieșit? - Pe fereastră.
Tata mă trimite să termin școala.
Nu știu care va fi viitorul meu.
Eu știu.
Îmi închid ochii și văd.
Lumea care mă așteaptă.
Pe care o numesc a mea.
Prin întuneric, prin ușă
Unde nimeni n-a fost vreodată
dar e ca acasă.
Ei pot spune, ei pot spune că totul sună nebunește.
Ei pot spune, pot spune că mi-am pierdut mințile.
Nu-mi pasă, nu-mi pasă, așa că spune-mi nebun.
Putem trăi într-o lume pe care o proiectăm
Pentru că în fiecare noapte stau în pat.
Cele mai strălucitoare culori îmi umplu capul.
Un milion de vise mă țin treaz.
Mă gândesc cum ar putea fi lumea.
O viziune a celei pe care o văd.
E nevoie doar de un milion de vise.
Un milion de vise pentru lumea pe care o vom face.
Ei pot spune, pot spune că sună nebunește.
Ei pot spune, pot spune că ne-am pierdut mințile
Charity!
Nu.
Un milion de vise pentru lumea pe care o vom face.
Ziare. Povestiri uimitoare din întreaga lume.
Un milion de vise mă țin treaz
Mă gândesc cum ar putea fi lumea.
O viziune a celei pe care o văd.
E nevoie doar de un milion de vise.
Un milion de vise pentru lumea pe care o vom face.
Vino să te alături marii căi ferate americane.
Trei mese pe zi. Un acoperiș deasupra capului.
Salarii echitabile și mari. Veniți, îmbogățiți-vă.
Vedeți câmpiile întinse ale Americii.
Ocazia te așteaptă domnule, pe șine.
Domnule, știu că nu par a fi mare lucru,
dar voi avea grijă de fiica dvs
și îi voi da o viață la fel de măreață ca aceasta.
La revedere, mamă.
Se va întoarce.
Mai devreme sau mai târziu se va sătura de viața ta fără nimic
și va veni alergând acasă.
În fiecare seară, mă întind în pat
Culorile cele mai strălucitoare îmi umplu capul.
Un milion de vise mă țin treaz
Mă gândesc cum ar putea fi lumea
Viziunea celei pe care o văd
Va fi nevoie de un milion de vise
Un milion de vise pentru lumea pe care o vom face
Oricât de mare, oricât de mică.
Lasă-mă să fac parte din toate astea
Împărtășește-ți visele cu mine
Poate ai dreptate, poate că te înșeli
Dar spune-o și mă vei aduce
În lumea pe care o vezi.
În lumea la care închid ochii pentru a o vedea
Închid ochii pentru a o vedea
Pentru că în fiecare noapte mă întind în pat
Culorile cele mai strălucitoare îmi umplu capul.
Un milion de vise mă țin treaz
Un milion de vise, un milion de vise.
- Domnule Smith? - Da.
Uită-te la asta, aici?
Da, da, înțeleg.
Mulțumesc, Chalmers, asta-i tot.
Domnule. Phineas Taylor Barnum.
Dacă îmi permiteți, domnule,
cred că am aptitudini și idei
care merg dincolo de adunarea numerelor într-o mașină de adunat.
Am citit despre acest coleg german, Lilienthal.
Cred că a dezvoltat un planor
care ar putea duce un om în aer, domnule.
Nu-i uimitor?
Adică, dacă ați aplica asta afacerii,
ar fi revoluționar.
Domnilor. Pot avea atenția dvs? Sunteți toți concediați.
Faliment?
Credeam că compania avea o duzină de nave comerciale.
Da, pe fundul Mării Chinei de Sud.
Un taifun le-a scufundat pe toate.
Registrul navelor.
- Cârpește-o. - Ai dat de belea.
Doamne. Ai ajuns devreme acasă.
Și până la următorul anunț.
N-am crezut că ești potrivit pentru acea slujbă.
Sau orice altă slujbă, se pare.
Asta face viața noastră atât de incitantă.
Charity...
- Nu asta-i viața pe care ți-am promis-o. - Dar am tot ce vreau.
- Și magia? - Cum numești cele două fete?
Partenerelor, priviți cine e prea ocupat pentru a se odihni.
Tati!
- Veniți aici. - Ai adus un cadou?
Cadou, pentru ce?
- De ziua mea. - A ta ce?
- Ziua mea de naștere. - Nu e ziua ta de naștere.
Bine, am un cadou.
Dar nu orice cadou. Nu.
Cel mai uimitor cadou de ziua de naștere.
Această mașină extraordinară a fost inițial
creată de Leonardo Da Vinci acum 400 de ani.
Dar planurile au fost pierdute timp de secole,
până când săptămâna trecută, într-o noapte furtunoasă...
când o navă pirat s-a scufundat pe țărmul Nantucket.
Au găsit schelete și comori...
iar planurile au fost recuperate de nimeni altul, decât JW Mercantile.
Planurile mi-au stat pe birou foarte puțin timp,
dar am reușit să le memorez
și dacă mi-am fi amintit corect...
La mulți ani, Caroline.
Asta-i o mașină a dorințelor. Îți spui dorințele...
și le păstrează în siguranță până când se vor împlini.
Chiar dacă le uiți, sunt mereu acolo.
- Pot să spun o dorință? - Vino în față. Dă-i drumul.
- Vreau să mă mărit cu Moș Crăciun. - Asta e o dorință bună.
Îmi doresc papuci de balet.
Și asta-i o dorință bună.
Care-i dorința ta, mami?
Îmi doresc...
fericire ca aceasta pentru totdeauna.
Pentru tine și pentru tine...
și pentru tatăl vostru.
- Plictisitor. - Plictisitor?
De când e fericirea vreodată plictisitoare?
În fiecare seară, mă întind în pat
Culorile cele mai strălucitoare îmi umplu capul.
Un milion de vise mă țin trează.
Mă gândesc cum ar putea fi lumea
O viziune a celei pe care o văd
E nevoie doar de un milion de vise.
Un milion de vise pentru lumea pe care o vom face.
Prețurile la capră cresc, așa că burta de porc scade.
Charles, plecăm.
Banca asta dorește doar să împrumute bani oamenilor cu bani.
La ce te uiți, Flop Doodle?
Dle Barnum.
Această afacere pe care o propuneți este riscantă și oarecum bizară.
Este un pariu bun, așa cum este. Domnule, oamenii nu vor să recunoască,
dar sunt fascinați de exotic și...
de aceea ne uităm la el.
Banca va avea nevoie de garanții substanțiale.
Desigur. Nu aș sugera altfel.
Actele și titlul întregii mele flote de vase comerciale.
De ce ne-ar împrumuta o bancă 10.000 de dolari?
Pentru că am pus o garanție.
Nu avem nicio garanție.
Bineînțeles că avem. În Marea Chinei de Sud.
- În Marea Chinei de Sud? - Adânc în Marea Chinei de Sud.
Și ce am cumpărat cu acest împrumut?
Muzeul American Barnum al curiozităților.
Ce fel de muzeu este ăsta?
Un loc în care să fii transportat.
Un loc în care oamenii pot vedea lucruri pe care nu le-au mai văzut până acum.
- Figuri de ceară? - Da.
Sunt la modă în Europa. Uite.
Maria Antoaneta cu durere în gât.
Napoleon. Vino aici. Vezi?
Ai întâlnit deja unii dintre cei mai renumiți oameni din istorie.
Dar nu sunt complet din ceară.
Acesta este marele O'Malley.
Stăpânul dexterității mâinii, regele înșelăciunii.
- Nu arăți ca un magician. - Sunt un hoț.
Un hoț foarte bun. L-am prins luându-mi ceasul.
- Vezi? - Un elefant.
Nu orice elefant.
Îți voi da ceva frumos ca să spui cuvântul.
- Mulțumesc. - Da. Acesta este un taur de zece tone,
direct din câmpiile din Africa.
Și uită-te la asta.
- Cea mai înaltă girafă din lume. - Pot să mă cațăr pe piciorul ei?
Absolut nu. Bine.
- Acum, știu cum pare. - Dacă nu ai ști, aș fi îngrijorată.
Adică, are nevoie doar de puțină muncă.
Împrumutul trebuie returnat în fiecare lună.
Da, o să-l plătim. Avem nevoie doar de clienți.
- Sute. - O să-i avem.
Bine ați venit la Muzeul Barnum. Vă va lua o oră din timpul dvs dle,
dar vă va schimba viața.
Avem un spectacol pe oră, în fiecare oră.
Îmi place rochia ta.
Cu siguranță nu-i pentru inimi slabe. Pot să vă spun că vă va plăcea.
Jumătate de preț pentru oricine poartă pălărie.
Ho ho, acela sunteți dvs, domnule.
Bine ați venit la Muzeul Barnum.
Gunoi.
Bine ați venit la Muzeul Barnum, unde toată lumea...
Câte bilete?
- Trei. - Trei?
Cheltuieli de familie.
Tati.
Tati?
- Ai mai vândut bilete azi? - Câteva. Da.
Cei mai mulți dintre ei se grăbeau acasă, este vineri.
Am vândut câteva.
Cred că ai prea multe lucruri moarte în muzeul tău, tati.
Da?
Are dreptate. Ai nevoie de ceva viu.
- Culcați-vă, amândouă. - Ceva senzațional.
- Ăsta-i un cuvânt mare. - Ăsta-i cuvântul tău.
Ceva care nu este umplut.
- Cum ar fi, o sirenă. - Sau un unicorn.
- Unicornii nu sunt adevărați. - Nici sirenele nu sunt adevărate.
Tom Degețel.
Tu trebuie să fii Gertrude Stratton.
Îl caut pe fiul tău.
Nu am un fiu.
Registrul spitalului spune că ai.
Charles, nu? De 22 de ani?
Charles.
Charles!
P. T. Barnum. La dispoziția ta.
Realizez un spectacol...
și am nevoie de o stea.
Vrei ca oamenii să râdă de mine.
Ei râd oricum, puștiule. Deci, ai putea fi plătit.
Văd un soldat. Nu, un general,
călărind pe scenă cu o sabie și o armă și...
și cea mai frumoasă uniformă făcută vreodată.
Oamenii vor veni din toată lumea
și când îl văd, nu vor râde.
Îl vor saluta.
Se caută! Persoane unice, curiozități. Acțiuni îndrăznețe. Minuni ale lumii.
Cum merge fetelor?
Cauți ciudați?
Știu unde poți găsi unul.
Serios?
Haideți fetelor.
- Bună. - Domnule, nu puteți fi aici.
Îmi pare rău. Cine cântă?
Tu, nu-i așa?
- Domnule, va trebui să vă cer să plecați. - Ești atât de talentată, binecuvântată.
Extraordinară.
Unică.
Aș spune chiar, "frumoasă".
Domnule,
vă rog să mă lăsați în pace.
Ei nu înțeleg, dar o vor face.
Bine. Anne și WD Wheeler.
Frate și soră?
- Da domnule. - Minunat. Și ce faceți?
- Trapez. - Trapez? Bine.
Știți, oamenilor nu le va plăcea dacă ne puneți pe scenă.
Pe asta mă bazez.
Cei mai mari trapeziști ai lumii, Anne și WD.
- Așa este... - Tot corpul.
Fantastic. Nu trebuie să văd.
Omul tatuat, muzeul Barnum.
Băiatul câine.
Pot să întreb cât de greu ești?
Ai o cifră pentru asta?
- Prefer să nu spun, dar... - Rămâne între noi.
250 de kg.
- 375 kg? Asta ai spus? - 375 kg!
Cel mai greu om din lume.
- Cum te numești? - Vasily Palvos, domnule.
Da, o să schimbăm numele.
Cred că ești irlandez.
Irlandezul uriaș.
Avem un spectacol.
E bine, dar îl vreau de cinci ori mai mare.
Și îl vreau peste tot.
Pe trăsuri, pe lateralele trenurilor, pe troleibuze, lăzi,
sticle de lapte, oriunde se vede.
Muzeul American al lui Barnum.
Mă bucur să vă văd, domnule.
Te împiedici printre zile. Stai cu capul plecat.
Cerul tău are o nuanță de gri.
- Ca un zombi într-un labirint. - Două, te rog
Ești adormit înăuntru Dar poți să te trezești
Pentru că ești doar un mort umblător Gândindu-te că e singura ta opțiune
Dar poți întoarce butonul și să-ți luminezi cea mai întunecată zi.
Soarele este sus și culoarea e orbitoare. Ia lumea și redefinește-o.
Lăsă în urmă mintea ta îngust Niciodată nu vei fi la fel
Revino la viață, revino la viață
Du-te și aprinde-ți lumina. Las-o să ardă atât de strălucitor
Să ajungă până la cer.
Și este larg deschisă. Ești electrificat
Când lumea devine o fantezie.
Și ești mai mult decât Poți fi vreodată
Pentru că visezi Cu ochii larg deschiși
Și știi că te poți întoarce din nou
În lumea în care ai trăit.
Pentru că visezi Cu ochii larg deschiși
Așa că, revino la viață!
- Lettie. Ei așteaptă. - Ce?
- Pe tine. - Nu.
Ei nu știu încă,
dar te vor iubi.
Ai încredere în mine.
Tom.
Sus, sus.
O văd în ochi.
Crezi minciuna asta Că trebuie să-ți ascunzi fața
Ți-e frică să ieși afară
Așa că închizi ușa. Dar nu rămâne așa
Nu mai trăiești în umbrele acelea. Tu și cu mine, știm cum este
Pentru că odată ce o vezi, Niciodată nu vei mai fi la fel.
Vom fi lumina care se întoarce.
Controlează-te, dar continuă să strălucești
Poți să dovedești că e mai mult la tine Nu-ți poate fi teamă.
Revino la viață, revino la viață.
Bravo.
A fost uimitor.
- Superb! - Fantastic.
Asta e rău.
Muzeul Barnum, un circ primitiv al absurdității.
"Penal." "Lacom".
"Un circ." Îmi place circul.
Așa e, băiatule rău.
O să o protejezi pe doamnă cu barbă?
Destul! Walter!
- Înăuntru, toți! Imediat. - Uite-i cum fug.
Nu vă vrem pe cei ca voi aici.
Așa, ciudaților. Vă cheamă stăpânul vostru.
Destul, domnule.
Nu mai aveți la ce să vă uitați.
La dispoziția voastră.
Tipărește această recenzie în fiecare ziar din New York.
Bilete la jumătate de preț pentru oricine e la curent cu ea.
Vândut.
Vino unul! Veniți toți!
Intrați! Haideți!
Oricine e ars de un vis.
Vino unul! Veniți toți!
Auziți chemarea.
Oricine caută o cale de a se elibera
Eliberați-vă! Eliberați-vă!
Când lumea devine o fantezie.
Și când ești mai mult decât Poți fi vreodată
Pentru că visezi Cu ochii larg deschiși
Și știm că nu ne putem întoarce
La lumea în care am trăit.
Pentru că visam Cu ochii larg deschiși.
Alune. Luați va alune de aici.
- Alune calde, sărate. - Una pentru mine și una pentru doamna.
O'Malley.
Dl Bennett de la Herald.
Ai venit să participi la un alt spectacol?
Spune-mi, domnule Barnum,
te deranjează că tot ceea ce vinzi este fals?
Aceste zâmbete par false?
Nu contează de unde provin. Bucuria este reală.
Deci ești un filantrop?
Hiperbola nu este cea mai gravă infracțiune
Oamenii suferă mai mult de prea puțină imaginație, nu de prea multă.
Crezul unei adevărate fraude.
Dle Bennett, când a fost ultima dată când ați zâmbit?
Sau ați râs cu poftă, un râs adevărat?
Un critic de teatru care nu găsește bucurie în teatru.
Acum, cine este impostor?
Dle Bennett.
Cuvântul pe care l-ai folosit pentru a-mi descrie spectacolul,
are o aureolă frumoasă în el.
Pe aici.
Nu crezi că e destulă "încredere oarbă," în viața mea?
Nu asta o face distractivă? Mai mergi. Bine.
Ești gata?
- Asta e? - Da.
Haide. Să mergem.
Împingeți.
Helen, ăla e pentru tine.
Și Caroline, ăsta e pentru tine.
Este o școală de balet chiar pe stradă.
Chiar lângă casa părinților tăi.
Nu-mi spune că ai cumpărat casa asta
doar pentru a te mândri părinților mei cu succesul tău.
Nu a fost singurul motiv.
Aceasta este viața pe care ți-am promis-o.
Se poate?
Phin...
este frumoasă, dar nu avem nevoie de toate astea.
Mi-a luat 25 de ani, dar...
bine ai venit acasă, Charity Barnum.
Salutare!
Scumpo, cine e tânărul de acolo?
Este Philip Carlyle. Puțin scandal, se spune.
- Ultima sa piesa a fost un succes la Londra - Piesă?
Se plătesc bani buni
pentru a privi oamenii stând și vorbind timp de două ore, și mi se spune mie escroc.
Ce este mirosul ăsta? Simțiți mirosul?
- Miroase ceva. - Știu ce este. Alune.
Pot să o văd acum.
"Cea mai tânără prima balerină din istoria baletului orașului".
- Renunț. - Ce? De ce ai renunța?
Am început prea târziu. Niciodată nu le voi prinde din urmă.
Caroline, ai fost cea mai bună dansatoare de pe scena aia.
Ce? Crezi că nu pot vedea talentul?
Baletul are nevoie de mulți ani de muncă. Nu este ca circul.
Nu te poți preface.
Nu poate renunța. Nu. Nu, adică, nu renunța.
Se simte nelalocul ei cu celelalte fete.
Ar trebui să sper asta.
Nu am văzut niciodată atât de multe prima done, în viața mea.
Da, dar acele prima done sunt cele mai importante lucruri din lume
pentru ea acum.
O să învețe să le ignore, așa cum am făcut eu.
Nu ar trebui să o facă.
Societatea din New York nu ne va accepta niciodată.
Dacă ar face-o, ar trebui să nu mai judece
și de fapt, să facă ceva cu viețile lor.
Nu e vorba de mine.
Deci, este diferit de orice altceva?
Vreau doar să fie mândră de cine este, de familia ei.
E mândră.
Nu trebuie să fim familia Carlyle.
Dle Carlyle. Dvs ați produs această piesă?
Da, într-adevăr.
Rambursările sunt disponibile la casa din față.
- P.T. Barnum. - De la circ?
Da. Ai fost?
Doamne, nu. Dar am văzut mulțimea.
Oamenii pleacă de la spectacolul tău mai fericiți decât atunci când au intrat.
Lucru care-i mult mai mult decât pot spune despre piesa mea.
Și totuși, nu ai probleme să vinzi bilete.
Asta pentru că vând virtute.
Pot să-ți fac cinste cu o băutură?
Vreau să merg în urma trăsurii.
Să prezint acte legale, să extind apelul nostru,
să-i atrag pe snobi.
Dacă ai ști cât de sufocanți sunt.
Vino să te alături circului nostru.
E clar că ai talent pentru show-business.
Învață-mă cum să ajung la intelectuali.
Vorbești serios?
Dle Barnum, nu pot să renunț și să intru la circ.
De ce nu? Sună palpitant nu-i așa?
Să spunem că mi se pare mult mai confortabil
- să-ți admir spectacolul de departe. - Confortul, dușmanul progresului.
Înțelege că doar asociindu-mă cu tine
m-ar putea costa moștenirea.
Credeam că te-ar costa mai mult decât atât.
Ai risca totul.
Dar, pe de altă parte, ei bine,
te-ai putea afla, un om liber.
Aici, acum, am făcut oferta.
Nu vreau să te urmăresc Știu că înțelegi
Vino cu mine Și te pot elibera
De corvoada și pereții care te țin captiv
Așa că schimbă tipicul cu ceva colorat
Și dacă-i o nebunie, trăiește puțin nebunește
Poți să o joci sensibil, un rege al convenționalului
Sau poți risca totul și să vezi.
Nu vrei să scapi
De aceeași parte veche Pe care trebuie să o joci
Pentru că am ce-ți trebuie.
Așa că vino cu mine Și fă călătoria
Te va duce de cealaltă parte
Pentru că poți face cum faci Sau poți să faci ca mine
Rămâi în cușcă, sau, În cele din urmă ia cheia
La naiba! Dintr-o dată Ești liber să zbori
Te va duce de cealaltă parte.
Bine, prietene, Vrei să mă atragi
Nu-mi place să-ți spun Dar nu se va întâmpla
Așa că, mulțumesc, dar nu. Cred că sunt gata de plecare
Pentru că îmi place foarte mult Viața în care spui că sunt prins.
Acum, te admir Și întregul spectacol pe care îl faci
Te ocupi de ceva, Este într-adevăr ceva
Dar trăiesc printre granguri și noi nu alegem cojile de alune
Va trebui să ți le las ție.
Nu știi că sunt sunt de acord
Cu centrul orașului în care joc
Pentru că am ce-mi trebuie Și nu vreau să fac călătoria
Nu trebuie să văd cealaltă parte.
Așa că du-te și fă cum faci Mă bucur să fac ca mine
Nu sunt într-o cușcă, așa că nu trebuie să iau cheia
La naiba! Nu vezi ca o duc bine?
Nu trebuie să văd cealaltă parte.
Chiar așa vrei să-ți petreci zilele?
Whisky și mizerie, și petreceri și piese.
Dacă m-aș amestecat cu tine, m-ar vorbi orașul
Rușinat și respins, Un alt clovn
Dar în sfârșit vei trăi puțin în cele din urmă vei râde puțin
Lasă-mă să-ți dau libertatea de a visa și te va trezi
și-ți va vindeca durerea.
Ia-ți pereții și începe să-i dărâmi
Asta-i o afacere pe care merită s-o accepți
Dar cred că asta va depinde de tine.
Ei bine, este interesant, dar... să continui m-ar costa foarte mult
Deci, ce procent din spectacol aș primi?
E destul de corect, ai vrea o parte din toată acțiunea
Ți-aș da șapte, am putea strânge mâinile și s-o facem să se întâmple
Nu m-am născut în dimineața asta optsprezece ar fi bine.
De ce nu mergi mai departe să ceri toți banii?
- 15. - Zic opt.
- 12. - Poate nouă.
10.
Domnule, se pare că aveți un partener minoritar.
Ceea ce am, este un ucenic supracompensat.
Cine este?
Nimeni nu cumpără pălăriile aici în spate. Du-te în față, du-te.
WD, Anne, vreau să vă prezint cel mai nou angajat, domnul Philip Carlyle.
- Este o plăcere să te cunosc. - Da, încântat.
Și care este numărul tău, domnule Carlyle?
Nu am un număr.
Toată lumea are un număr.
- Dle Barnum. - Da?
Mai bine veniți să vedeți asta.
Philip, ține pasul.
- Un element urât. - Întotdeauna sunt, nu-i așa?
Nimic nu atrage o mulțime urlând, ca o mulțime.
Duceți-vă acasă, ciudaților.
"Rușinea orașului".
"Protestele ameliorează reputația domnului Barnum"
"ca o avanpremieră a ofensivei și indecenței."
"Ofensivă și indecență." Dle Bennett, roșesc.
Nu, eu mă roșesc.
Ce-ți pasă ce crede Bennett?
- E un fraier. - Și un snob.
Da, toți snobii din New York îl citesc.
Gândește pentru ei.
Ce s-a întâmplat cu prosperitatea controversei?
Da, ei bine... Uite...
- Ai vreo părere despre asta? - Philip.
- De fapt, am. - Helen, haide.
"Stăpânul gospodăriei, trebuie la ordinul reginei
să-l invite pe dl Phineas T. Barnum și trupa teatrului său
la o recepție la Palatul Buckingham."
- Regina Victoria? Este adevărat? - A trebuit să trag câteva sfori.
Dacă vrei ca societatea să te accepte,
ai putea foarte bine, să începi de foarte, foarte de sus.
Suntem toți invitați?
Cred că va trebui să-i spun reginei că fie mergem toți,
sau nu va merge niciunul dintre noi.
Regina Angliei. Nu poate fi mai bine de-atât.
- De ce nu suntem în suită? - Noi suntem divertismentul.
Nu te văd într-un costum.
Maiestatea voastră, domnul Phineas T. Barnum și...
excentricitățile sale din America.
E adevărat?
Maiestate, permiteți-mi să vi-l prezint pe dl Barnum.
Onoarea este a mea, domnule Barnum.
Și am auzit totul despre micul tău colonel
de la prietenii mei din America.
General, doamnă.
Ești chiar mai mic decât mi-am imaginat.
Nici tu nu ești prea înaltă, scumpo.
A mers bine.
- Maiestatea Voastră... - Philip.
Domnișoara Jenny Lind.
E foarte luminoasă.
- Cine este? - Cântăreață de operă.
Cântăreață?
Ea este cea mai faimoasă interpretă din întreaga Europă.
A cântat cu casa închisă la Scala de zeci de ori.
Ca să nu mai vorbim de Opera Franceză.
- Ce faci? - Te urmez,
ca să mă poți prezenta drei Lind.
- Să te prezint? - Da.
Nu o cunosc.
Toată lumea o cunoaște. Tocmai ai spus-o.
Da, exact. Nu te duci peste cineva chiar acum.
De ce nu? Suntem prezentabili. Ea este o persoană.
Domnișoară Lind, numele meu este Phillip Carlyle.
Iar acest domn extraordinar de lângă mine...
Phineas Taylor Barnum. Plăcerea este a mea.
Desigur, tu ești americanul. Cred că am auzit de tine.
Dacă ai auzit de mine tocmai până aici,
probabil că am făcut ceva corect.
Asta, sau ceva foarte greșit.
În lumea publicității, cu greu e vreo diferență.
Cred că acestea sunt cuvintele unui ticălos, domnule Barnum.
Un artist, domnișoară Lind, doar un artist. Cel mai bun de pe partea mea de Atlantic.
- Dacă o spui tu. - O spun, dar nu trebuie.
Nu, nu. Este unul dintre cei mai buni.
E foarte drăguț din partea ta. Dră Lind, permite-mi să trec la subiect.
Aș vrea să vă aduc la New York. Și dacă sunteți de acord,
vă voi face cea mai faimoasă cântăreața nu din Europa, ci din întreaga lume.
Și m-ai auzit cântând?
- Absolut. - Nu, nu am auzit.
Dar, ca și la mine, reputația te precede,
și am încredere în reputația ta mai mult decât în gustul meu, așa că...
Nu am fost niciodată în America.
Vei cânta în cel mai mare teatru
cu cea mai bună orchestră din cel mai mare oraș de pe pământ.
"Jenny Lind. Doar o noapte." Sau poate două.
Și la 20% la poartă, va fi o răscumpărare regească pentru tine.
Mi-am dat cea mai mare parte a câștigurilor spre caritate, domnule Barnum,
orfanilor și văduvelor.
"Vocea unei privighetori, cu inima unui înger".
Este genial. Adică, presa va înnebuni cu povestea asta.
Asta nu este o poveste.
Pot să te întreb ceva, domnule Barnum?
Orice.
De ce eu?
Oamenii vin la spectacolul meu pentru plăcerea de a fi păcăliți.
Măcar o dată, mi-ar plăcea să le dau ceva real.
Domnișoară Lind?
Toată lumea este aici. Uită-te la asta. Chiar și familia Winthrop.
- Ești fericit? - Voi fi, dacă funcționează.
Doamne, sper că știe să cânte.
- Ce-i trebuie așa mult timp? - Ei încă își iau locurile.
Apropo. Tom și Lettie, ceilalți, tocmai au sosit.
- Ce? - Unde să-i așez? În loja ta?
- În cutia aia? Nu, este destul de vizibil. - Vizibil?
Acustica este de fapt mai bună în camera de așteptare.
Acolo ar trebui să fie.
- Domnișoara Lind este gata acum. - Bine. Mulțumesc. Slavă Domnului.
Este atât de frumos.
- Nu-i frumos? - Da.
Îmi place.
Doamnelor și domnilor, vă mulțumesc pentru răbdare.
Recent am avut privilegiul de a auzi vocea cea mai divină
- pe care am auzit-o vreodată. - Dintr-o dată, este un cunoscător.
Știu că sună ca o absurditate Barnum,
dar am o sută de sticle de șampanie bună la gheață, care spun
că nu este vorba doar de o altă noutate.
Pot să vă prezint privighetoarea suedeză...
domnișoara Jenny Lind.
Încerc să-mi țin respirația
Lasă să rămână așa
Nu pot lăsa să se termine acest moment.
Ai pornit un vis cu mine
Acum devii mai tare.
Îi poți auzi ecoul?
Ia-mi mâna.
Vrei să împărtășești asta cu mine?
Pentru că dragule, fără tine
Toată strălucirea a mii de spoturi
Toate stelele pe care le furăm de pe cerul nopții,
Nu vor fi niciodată suficient,
Nu vor fi niciodată suficient.
Turnurile de aur sunt încă prea mici
Aceste mâini ar putea ține lumea
Dar nu va fi niciodată de ajuns
Niciodată de ajuns
pentru mine!
Niciodată, niciodată
Niciodată pentru mine
Niciodată destul
Pentru mine, pentru mine
Pentru mine.
Bravo.
- Bravo. - Lind.
Superb.
Bravo.
Minunat.
Jenny, aceasta este soția mea, Charity și fetele noastre.
Desigur, și am auzit atât de multe despre tine.
Și tatăl tău îmi spune că ești un fan al baletului.
- Da, studiez baletul. - Da?
- Bineînțeles că da. - Bineînțeles.
- Dar tu, Helen? - Arătați ca o prințesă, doamnă.
Trebuie să recunosc, Barnum, este remarcabilă.
Destul să aducă bucurie celui mai lipsit de bucurie critic, nu-i așa?
Și în mâinile unui adevărat descoperitor al artei,
ea ar putea fi ceva în această țară.
Păcat că a ajuns la tine.
Chiar ești mai bun la scris, dle Banner. Ca să vezi.
Domnule Barnum? Mi-ar plăcea să o cunosc pe domnișoara Lind.
Și o vei întâlni pe dra Lind, dacă mă lași un moment...
- Phineas. - Da.
Te-ai descurcat bine.
Mulțumesc.
Permiteți-mi să vă prezint.
Scuză-mă, Jenny. Aș vrea să-i cunoști pe părinții lui Charity
- Domnul și doamna Hallett. - Încântată.
- Ce mai faceți? Încântat să vă cunosc. - Încântată să vă cunosc.
- Mamă. - Bună dragă.
- Acestea sunt... - Da, da, sunt nepoatele tale.
- Phineas, nu aici. - Nu aici?
Ți-e teamă că îi voi face de râs
pe părinții tăi în fața prietenilor lor bogați?
Chiar nu cred că am această putere.
Un om nesemnificativ ca mine
era în mod clar destinat să ducă o viață nesemnificativă.
Toată averea asta și tot doar băiatul unui croitor.
Ieși afară.
Ei bine, Phineas...
cred că ți-am spus că șampania gratuită
este o rețetă pentru dezastru.
Charity
Acum, toată lumea să ridice paharul.
Pentru dl Barnum, care a arătat o dată pentru totdeauna,
că atitudinea omului este limitată doar de imaginația sa.
- Pentru Barnum. - Mulțumesc.
Pentru dl Barnum.
Mulțumesc.
E greu să înțelegi bogăția și privilegiile când te-ai născut cu ele.
Câteodată simt că nu aparțin aici.
Tu?
M-am născut în afara căsătoriei
și asta a adus rușine familiei mele.
Și viața reușește întotdeauna să-mi amintească
că nu merit un loc în această lume.
Și asta lasă o gaură pe care ovațiile nu o pot umple niciodată.
Domnule Phineas.
- Doamne, doamna asta știe să cânte. - Știu.
Crezi că îi place un bărbat în uniformă?
Sunt sigur că da.
Ce faceți aici? Aveți spectacol într-o oră, bine?
Avem destul timp pentru a lua cel puțin trei băuturi, nu? Haideți.
- Nu Nu. Lettie. - Ce?
Este foarte aglomerat aici, bine? Și nu vă puteți amesteca cu lumea.
Cine va mai plăti intrarea
dacă sunteți acolo să vă vadă toată lumea.
- Să aveți un spectacol grozav. - Așteaptă...
Doamnelor și domnilor, un toast.
Jenny, America s-ar putea să nu știe încă, dar te va iubi.
Pentru domnișoara Lând.
Nu sunt o străina în întuneric
"Ascunde-te", spun ei
"Pentru că nu-ți vrem părțile tale defecte"
Am învățat să-mi fie rușine de toate cicatricile mele
"Fugi", spun ei "Nimeni nu te va iubi așa cum ești."
Dar nu îi voi lăsa să mă arunce în țărână
Știu că există un loc pentru noi.
Pentru că suntem glorioși.
Când cele mai clare cuvinte vor să mă doboare
Voi trimite o inundație și îi voi îneca
Sunt curajoasă, sunt zdrobită sunt cea care trebuie să fiu
Sunt eu. Feriți, pentru că vin
Și mărșăluiesc în ritmul tobei
Nu mă tem să fiu văzută, nu-mi cer scuze,
asta sunt eu.
Ce caută ei aici?
O altă serie de gloanțe îmi lovește pielea.
Bine, trageți
Pentru că astăzi Nu mă voi lăsa scufundat în rușine
Spargem baricadele și ajungem la soare,
Suntem războinici
Da, asta am devenit.
Nu-i lăsați să mă arunce în țărână.
- Știu că este un loc pentru noi - Ciudaților, duceți-vă acasă.
Pentru că suntem glorioși.
De ce nu poți să faci mai multe spectacole la New York?
De ce ai nevoie de un tur al țării?
De ce a pornit Napoleon marșul asupra Rusiei?
Napoleon a fost învins.
Napoleon nu avea o orchestră din 60 de piese.
O orchestră din 60 de piese?
- Ia cei mai ieftini muzicieni posibil. - Ai grijă ce spui.
Tot trebuie să-i îmbarcăm în tren.
Căsătorește-i. Pot împărți o cușetă. O'Malley, asta-i pușculița Carolinei.
Seturi de costume? Focuri de artificii? În interiorul teatrelor?
Asta-i genial.
Nu. Acestea sunt cele mai renumite teatre din țară.
- Te pun să le cumperi locurile în avans. - Da da. Am luat un împrumut.
Și trebuie s-o plătim pe Jenny?
A fost un împrumut mare, bine?
Nu vei vedea un ban profit până la cel de-al 40-lea spectacol.
Al 41-lea, de fapt.
Riști tot ce ai construit aici.
Cum crezi că am construit?
Vom avea destule profituri să ne facem de cap după asta.
- P.T.? - Ce?
Atenția ta a fost împărțită destul de mult.
Poarta noastră e la pământ, avem mai mulți protestatari în fiecare zi.
Trebuie doar să-i faci pe oameni să se întoarcă.
"Dacă nu ai fost în ultima vreme la muzeul Barnum,
nu ai fost la muzeul Barnum.
Vin să te vadă pe tine.
Ideile tale nebune, noile tale numere, neobișnuitul.
Atunci arată-le zâmbetul tău.. Asta ar fi neobișnuit.
Continuați repetițiile. Spune-le foarte clar că mă aștept
să-ți acorde toată deferența pe care o meriți,
și oricum, ar trebui să se poarte frumos cu tine.
Asta nu-i o priveliște pentru ochii obosiți?
- Nici nu a putut să salute. - Sau să spună la revedere.
Pleacă în turneu. Îmi pare rău băieți.
Adună-te, Carlyle. Nu trebuie să fii undeva?
Anne Wheeler.
Dl Barnum a spus că mi-a lăsat un bilet.
Îmi pare rău.
Cred că ar trebui să fie unul. - Nu, trebuie să fie două.
Nu eram sigur că vei veni dacă ți-aș fi cerut.
Cinci minute până la cortină.
Întotdeauna am vrut să merg la teatru.
Phillip, tu ești?
Mamă. Tată.
Aceasta este Anne Wheeler.
Phillip, nu ai rușine?
Să te asociezi cu afacerea Barnum e o chestie,
dar să faci paradă cu acest elf...
Anne.
Anne!
Cum îndrăznești să vorbești cu ea așa?
- Ți-ai uitat locul, Phillip. - Locul meu?
Mamă, dacă ăsta e locul meu, atunci nu vreau să fac parte din el.
Anne.
Sunt oameni cu mintea îngustă.
- De ce îți pasă ce spun ei? - Nu e vorba numai de ei.
Niciodată nu s-a uitat cineva la tine așa cum se uitau părinții tăi la mine.
Felul în care toată lumea s-ar uita la noi.
Știi că te vreau
Nu e un secret pe care încerc să-l ascund
Știu că mă vrei.
Deci, nu continua să spui că avem mâinile legate.
Susții că nu e în cărți.
Și soarta te trage la mile distanță
Și departe de mine
Dar tu ești aici în inima mea Deci cine mă poate opri dacă decid
Că tu ești destinul meu?
Dacă vom rescrie stelele?
Să spună că ai fost făcută pentru a fi a mea
Nimic nu ne-ar putea ține despărțiți.
Ai fi singura pe care trebuia să o găsesc.
Depinde de tine și depinde de mine
Nimeni nu poate spune ce putem deveni
Deci, de ce nu rescriem stelele?
Poate că lumea ar putea fi a noastră în seara asta
Crezi că e ușor?
Crezi că nu vreau să alerg la tine?
Dar există munți
Și exista uși prin care nu putem trece
Știu că te întrebi de ce
Pentru că suntem capabili să fim
Doar tu și cu mine în interiorul acestor ziduri
Dar când ieșim afară te vei trezi și vei vedea
că a fost fără speranță, în fond.
Nimeni nu poate rescrie stelele
Cum poți să spui că vei fi al meu?
Totul ne ține despărțiți
Și eu nu sunt aceea pe care trebuia să o găsești.
Nu depinde de tine, nu depinde de mine
Când toată lumea ne spune ce putem fi.
Cum putem rescrie stelele?
Să spunem că lumea poate fi a noastră în seara asta
Nu vreau decât să zbor cu tine.
Nu vreau decât să cad cu tine.
Deci, dă-mi tot din tine
- Este imposibil - Nu este imposibil
E imposibil? Vezi că este posibil
Știi că te vreau
Nu-i un secret pe care încerc să-l ascund
Dar nu te pot avea.
Suntem obligați să ne despărțim și mâinile mele sunt legate
Mai întâi am cumpărat o casă pe aceeași stradă cu părinții mei.
Apoi, întâlnirea cu regina.
Apoi, aducerea lui Jenny Lind și tatăl meu, noaptea trecută.
Când va fi vreodată suficient pentru tine?
Fac asta pentru Caroline și Helen.
Uită-te în jurul tău. Au totul.
- Nu înțelegi. - Ba da.
Nu. Nu înțelegi!
Cum ai putut?
Tatăl meu a fost tratat ca o mizerie.
Eu am fost tratat ca o mizerie.
Copii mei nu vor fi.
Nu ai nevoie să te iubească toată lumea, Phin.
Doar câțiva oameni buni.
Știu asta.
- Mulțumesc. - Domnule.
Nu. Tati.
Tati.
Tati, nu. Așteaptă.
- Tati. - Pleacă.
Stai, tati.
Unii oameni doresc o viață simplă și planificată
Legată cu o panglică
Unii oameni nu vor naviga pe mare
Pentru că sunt mai în siguranță la țărm
Pentru a urma ce este scris.
Dar eu te-aș urma
În marele necunoscut.
Într-o lume
Căreia îi spunem, a noastră
Munți și văi, și tot ce este între ele
Deșert și ocean.
Mă trag înăuntru
Și împreună Suntem pierduți într-un vis
Întotdeauna în mișcare așa că risc totul
Doar ca să fiu cu tine.
Și risc totul
Pentru această viață pe care o alegem.
Cu mâna în mâna mea ai promis să nu-i dai drumul niciodată
Mergem pe sârmă
Sus, în cer
Putem vedea întreaga lume de jos.
Mergem pe sârmă
Niciodată siguri,
Mă vei prinde dacă aș cădea?
Totul este o aventură care vine cu o priveliște uluitoare.
Mergând pe sârmă
Cu tine
Cu tine.
"Este la fel de greu ca și cum am învăța pentru prima dată,"
"ce este cântatul."
"Dra Lind merită cea mai înaltă stimă a națiunii noastre și ovații generoase."
- Adică.. - Lumea e la picioarele noastre.
Ei bine, domnule Barnum.
Asta...
este...
pentru a face ca visele să devină realitate.
Mulțumesc, Jenny.
Mai sunt două ore până la ridicarea cortinei.
Ți-am dat lumea, nu-i așa?
Ar trebui să plec.
Am devenit o distragere a atenției. Îmi pare rău, Jenny.
- Ar trebui să termini turneul fără mine. - Ce? Pleci?
- Itinerarul este bine stabilit. - Deci, asta e tot.
Ce vrei să spui?
Sunt doar un alt număr de-al tău.
- Jenny. - Am terminat.
Jenny, Jenny, te rog.
Trebuie să termini turneul.
- Trebuie? - Mă va ruina.
Când ești neglijent cu alți oameni, domnule Barnum,
aduci ruină asupra ta.
- Am riscat totul. - La fel și eu.
Și se pare că am pierdut amândoi.
Toate stelele pe care le furăm
De pe cerul nopții
Nu vor fi niciodată suficiente
Niciodată nu vor fi suficiente
Turnurile de aur sunt încă prea mici
Aceste mâini ar putea ține lumea
Dar nu va fi niciodată suficient
Niciodată nu va fi suficient
Mulțumesc.
Ce a fost asta?
A fost un adio.
Vă mulțumesc foarte mult că ați venit.
- Spuneți vecinilor voștri bogați. - Ce spectacol frumos.
Cine s-a bucurat? Tu?
Spuneți tuturor cât v-ați distrat
la circ. Numere noi în fiecare seară.
Maestre de ceremonii.
Domnilor, trebuie să vă cer să plecați.
Acesta este orașul nostru, fiule.
Credem că tu ar trebui să pleci, tu și ciudații tăi.
Și sperietorile tale.
Domnule...
o să-ți mai spun doar o dată.
Și apoi ce, băiete?
La atac!
Tati.
- Tati. Tati! - Fetelor.
Ați crescut atât de mult.
Ce te-a făcut să te decizi să te întorci mai devreme?
Mi-a fost dor de tine.
- Sună legal. - Foc.
- Dați-vă din drum. Foc! - Grăbiți-vă, vine de la circ.
Fetelor, rămâneți cu mine.
Toată lumea! Stați aproape.
Phillip, a ieșit toată lumea?
E toată lumea în regulă? Animalele?
Le-am eliberat. Ce altceva puteam face?
- WD, unde e Anne? - Unde este Anne?
Nu, Phillip.
Nu, oprește-te. Nu poți intra înăuntru.
Continuați să pompați.
- WD. - Iat-o.
- Phillip. - Tati.
- Nu, tată. - Tati.
Nu.
Înapoi, vă rog.
Tati.
Targa, targa.
A înghițit mult fum. Încă respiră.
Să-l punem pe targă.
Sus.
Și dacă am rescrie stelele?
Să spunem că trebuia să fii al meu?
Nimic nu ne poate ține despărțiți
Tu ești cel pe care trebuia să-l găsesc.
Plecăm.
Haide, drept înainte.
Dacă ai venit să te bucuri, eu nu aș face-o.
I-au prins pe bătăușii care au pornit focul.
Am crezut că vrei să știi.
Nu mi-a plăcut spectacolul tău.
Dar întotdeauna am crezut că oamenilor le-a plăcut.
Le-a plăcut, le place.
Nu te supăra, nu aș numi-o artă.
Bineînțeles că nu.
Dar...
să pui pe scenă oameni de toate felurile,
toate culorile, formele, dimensiunile prezentându-i ca fiind egali,
un alt critic ar fi putut chiar s-o numească
"o sărbătoare a omenirii".
Mi-ar fi plăcut asta.
Ei bine, sper că vei reconstrui.
Slavă Domnului pentru turneul lui Jenny. Putem împrumuta profiturile.
Vom fi bine.
Nu știi?
Jenny Lind renunță!
Îmi pare rău.
Scandalul Barnum.
Charity?
Doamne, Charity.
- Sunt... - Nu vreau să vorbesc cu tine.
- Nu s-a întâmplat nimic. - Nu s-a întâmplat nimic?
Este pe coperta fiecărui ziar din New York.
Pentru că ea a orchestrat fotografia. Nu sunt îndrăgostit de ea.
Bineînțeles că nu ești.
Nu de ea, nu de mine, de nimeni.
Doar de tine și de spectacolul tău.
Ce faci?
Mă duc acasă.
Aceasta este casa ta.
Banca...
ne evacuează.
De ce nu m-ai întrebat mai înainte?
Aș fi spus da.
Nu m-am gândit niciodată la risc, dar am făcut-o întotdeauna împreună.
Mă gândeam că vei ajunge aici. Îți plângi de milă?
Oameni buni, dacă veniți să fiți plătiți, banii au dispărut. Toți.
- N-a rămas nimic de dat... - Taci, Barnum.
Pur și simplu nu înțelegi.
Mamelor noastre le-a fost rușine cu noi.
Ne-au ascuns toată viața.
Apoi tu ne scoți din umbră.
Și acum renunți și tu la noi.
Poate că ești un impostor.
Poate că a fost vorba doar de a face un ban.
Dar ne-ai dat o familie adevărată.
Și circul...
a fost casa noastră.
Ne vrem casa înapoi.
Am văzut soarele începând să apună
Și am simțit vântul iernii bătând rece.
Un om învață cine este acolo pentru el
Când sclipirea se estompează și zidurile nu vor rezista
Pentru că de atunci, molozul
rămășițelor cuiva
Poate fi o dată adevărat.
Dacă totul a fost pierdut
Am câștigat mai mult
Pentru că m-a condus înapoi
La tine.
Am băut șampanie cu regii și reginele
Politicienii mi-au lăudat numele.
Dar acestea sunt visele altcuiva.
Capcanele omului care am devenit
Ani și ani de zile le-am urmărit înverșunarea
Viteza nebună de de a avea nevoie mereu de mai mult.
Dar când mă opresc și te văd aici
Îmi amintesc pentru cine au fost totul
și de acum încolo
Acești ochi nu vor fi orbiți de lumini
De acum încolo
Ceea ce este așteptat până mâine începe în seara ăsta
Începe în seara asta
Și las promisiunea asta în mine să înceapă
Ca un imn în inima mea
De acum înainte
De acum înainte.
Și ne vom întoarce acasă
Acasă din nou.
Și ne vom întoarce acasă
Acasă din nou.
Și ne vom întoarce acasă
Acasă din nou.
Ești aici.
De acum înainte
Acasă din nou
- Caroline. - A venit.
Aș vrea să-mi văd soția.
Nu este aici.
E pe plajă.
Am adus greutăți asupra ta și familiei noastre.
M-ai avertizat...
și nu am vrut să ascult.
Am vrut doar...
Am vrut să fiu mai mult decât am fost.
N-am vrut altceva decât bărbatul de care m-am îndrăgostit.
Lasă promisiunea să înceapă în mine
Ca un imn în inima mea
Oricât de mare ar fi
Oricât de mic
De acum înainte.
De-acum înainte.
- Banca a spus nu? - Cu emfază. Și în mod repetat.
Nu cred că există o bancă în această țară
pe care să o pot păcăli să-mi mai împrumute bani, așa că...
Îmi pare foarte rău să vă dezamăgesc pe toți.
Nu-ți face griji, Barnum. Ne-am obișnuit deja.
Știi, Barnum...
când te-am întâlnit prima oară,
am avut o moștenire, cereri,
și o invitație la fiecare petrecere din oraș.
Și acum, mulțumită ție, toate s-au dus.
Tot ce a rămas, e această prietenie, iubire,
și munca pe care o ador.
Ai adus bucurie în viața mea.
- În viețile tuturor. - Da.
Am nevoie de o bancă care să ia bucuria ca garanție.
Ei poate că n-o vor lua...
dar o voi lua eu.
Dețin 10% din spectacol.
Știind pentru cine am lucrat,
am avut bunul simț să-mi iau partea săptămânal.
Phillip, nu te pot lăsa să-ți joci banii pe mine.
Bineînțeles că poți.
Nu face pe sensibilul cu noi acum.
Parteneri.
Jumi-juma.
Parteneri.
Singurul lucru este...
că nu știu cum ne vom permite o clădire.
Așa-i.
Nu avem nevoie de o clădire.
Imobiliarele în Manhattan sunt o investiție groaznică.
Pot obține un teren lângă docuri pe aproape nimic.
Tot ce ne trebuie, este un cort.
- Acesta este cel mai frumos spectacol. - Haideți.
Calmăm acești coloși renegați în ploaie
Unde cei pierduți sunt găsiți în coroana cuștii de circ
Nu vă opuneți, vine după voi, aleargă la voi
Este doar acest moment, nu contează ce urmează
Este orbire afară și cred că știi
Predă-te, pentru că strigi și vrei să pleci.
Acolo unde-i acoperit în toate luminile colorate
Unde pistele aleargă în noapte
Imposibilul devine realitate intoxicându-te
Ăsta e cel mai mare spectacol
Îl aprindem, nu vom cădea
Și soarele nu ne poate opri acum
Privind cum devine adevărat te acaparează
Ăsta e cel mai mare spectacol
Este tot ce vreți.
Este tot ce aveți nevoie.
Și e aici chiar în fața voastră
Aici vreți să fiți.
E pentru tine.
- Ce ai de gând să faci? - Să-mi văd fetele crescând.
Spectacolul trebuie să continue.
Tati.
Bună, fetelor.
La o parte din drum.
Este tot ce doriți.
Este tot ce vă trebuie.
Și e chiar aici în fața voastră.
Noblețea artei e de a îi face pe alții fericiți. P.T.Barnum