Vaše Veličanstvo.
Tata, napravili smo ti doručak.
Francoise je premali da nosi poslužavnik, pa imamo Philippea da pomogne.
Da ujače, ja sam najjači. -Ja sam ga mogao nositi.
Moja kraljice. -Dobro jutro, Veličanstvo.
Neka se zna da namjeravamo imati dvor
u palači Versailles, unutar nadolazećeg mjeseca svibnja.
Pljesak.
Vidite li kako je važno izmamiti prikladan odgovor?
Da.
Za taj povoljan završetak, najbolji primjeri humanosti
će utjeloviti istinsku slavu Francuske,
u palači vječnog i odjekujućeg sjaja.
Primite na znanje.
Vašu rječitost moraju voljeti, vašeg ponašanja se moraju bojati.
Nadalje sam zapovjedio,
da će najveći francuski majstori ostvariti ovu viziju,
neusporedivu s bilo kojom u povijesti svijeta,
u vrtovima izuzetne
i nenadmašne ljepote.
Raj...
će biti ovdje.
MALI KAOS
Ponestaje svjetlosti, majstore.
Baklje!
Gospođo?
Je li to?
Sutra tjedan u 11:00 sati.
Ne zaboravite na dužinu.
Ako stanete na porub, poderati ćete je u struku.
Štipa me ovdje.
Hvala vam.
Majstore Le Notre,
oduševljena sam što sam vas upoznala. Dugo sam bila obožavateljica vašeg rada.
Le Notre?
Ni upola pametan, ako mene pitate. I živi na očevoj slavi.
Naslijedio je strategiju "Ja zapošljavam."
Oni ne mogu odoljeti laskanju. Sve je ovo taština tim velikim perikama.
Naravno, jednom kad upadnete, morate imati talent.
Govoreći o taštini,
tamo je šešir sada, gospodo.
Tko je ta osoba?
To je gospođa de Barra.
Ja sam preneražen time.
Nacrti gospodina Mauvea.
Koliko još kandidata, Claude?
Još tri nakon ovoga, gospodine, ali nazire im se kraj.
Tupost ili omalovažavanje, to je moj očigledan izbor.
Kada kraljevi zahtjevi ne bi bili tako ogromni, sam bi izgradio te vrtove.
Doista, majstore. A u međuvremenu...
Gospodine Mauve.
Gospođo de Barra.
Gospodine Duras.
Novi kaput? -Ženina ideja.
Do utorka će biti pokriven blatom, ali ona misli da ću do tada imati ovaj posao,
pa će kaput biti isplativa ekstravagancija.
Zvuči razumno.
Gospodo, nisam imala to zadovoljstvo.
Jean Risse i Daniel Le Vielle,
gospođa Sabine de Barra.
Vi ste ovdje zbog intervjua? -Jesmo, a vi?
Isto tako.
Dugo ste bili u Parisu, gospođo?
Dvije godine.
Radili ste za nekoga, prije toga? Ja znam sve izvođače radova u provincijama.
Svu gospodu koja postoje.
Nema gospodina, gospodine.
Ja radim za sebe.
Svi ćemo imati intervju u isto vrijeme?
Uranili smo, da bi doznali tko su drugi kandidati.
Ja sam već bio unutra. -Kako ste prošli?
Proveo sam više od sat vremena s njim.
Vrlo detaljne provjere rada, pa, znate, vidjet ćemo.
Mora da ste ga impresionirali.
Radio sam za njegovog oca, nisam demoraliziran.
Ni on se ne čini demoraliziran, također.
Gospođo de Barra.
Pa, gospodo.
Sve najbolje vam želimo.
Claude Moulin, gospođo.
Tajnik majstora Le Notrea. Jeste li se prije sreli s majstorom?
Nisam.
Gospođo.
Gospodine.
Oduševljena sam što vas mogu upoznati.
Dugo sam bila obožavateljica vašeg rada.
Veliko mi je zadovoljstvo prisustvovati...
Ovo su vaši nacrti, gospođo?
Da. Neki se mogu vidjeti diljem zemlje.
Drugi su još uvijek u tijeku, još nisu završeni.
Međutim, kako je zatraženo, postoje dva kompleta nacrta prema vašim uputama.
Peti i šesti, vjerujem.
Možda na dnu... -Pregledao sam ih.
A... tako.
Smijem li vas pitati nešto, gospođo?
U svakom slučaju, majstore.
Vjerujete li vi u red?
Red? -Red u krajoliku?
Pa, divim mu se.
Gledajući ove nacrte, tu mu nema ni traga.
Ne bih se složila.
Mislim da ima dovoljno uzoraka u šestom, za predložiti potpuno...
Vjerujete li u red, u krajoliku?
Čini se da red zahtjeva da gledamo natrag u Rim ili renesansu.
Ono što želim reći je, sigurno ne postoji nešto jedinstveno francusko,
što mi još nismo proslavili?
Što treba pravila reda da to postigne.
Sav moj rad,
se temelji na načelima koje ste vi izabrali odbiti.
Čudim se da se natječete za posao kod nekoga koga smatrate...
zastarjelim.
Gospodine, ja... nemam ništa osim divljenja za širok raspon vašeg posla.
Vi ste prvi koji koristi takve tehnike.
Moram se ispričati za sve uvrede koje sam vam možda nenamjerno...
nanijela.
Možda, gospođo,
kada biste bili pred očima javnosti i dostupni za ismijavanja,
toliko dugo koliko je moja obitelj bila, razmislili bi ponovo o ovom razgovoru.
Ugodan vam dan.
Rekli bi, tri minute?
Kako je prošao razgovor?
Ne tako dobro.
Imate li omiljenog kandidata, majstore?
Kralj želi poboljšati savršenstvo i dosegnuti nemoguće.
Okružen sam barbarima.
Nema sumnje, to je smrt ako ga razočaram. -Zatvor, rekao bih.
Zaprljajte malo ruke, vidite što raste. To bi vaš otac učinio.
Jednom ste rekli: "Nijedan čovjek, ma koliko velik bio,
ne zna što želi, dok mu to ne date."
Istina.
Gospodin vas želi vidjeti. Gospodin Le Notre.
Ovdje? -Ne brinite, ja ću ostati.
Hajde. -Evo.
Idi ti.
Gospođa će uskoro biti sa vama.
Otac me je učio vrtlarstvu.
Poticao me da vidim ljepotu i ponovo je stvaram, ne kao vježbu, više kao čin vjere.
Rekao mi je da nas je Bog najprije smjestio u vrt,
a kada smo izgubili Raj, bilo nam je suđeno da tražimo i ponovo ga izumimo.
Ali samo neki od nas imaju dar da to znaju.
Samo neki od nas imaju taj dar.
Promatrao sam vas danas, prije nego ste prisustvovali razgovoru.
Premjestili ste jednu od mojih tegli.
Jesam.
Bio sam znatiželjan.
Neću uzeti previše vašeg vremena.
Ponovo sam gledao vaše nacrte.
Nije vam bilo stalo do njih, ja nisam za to. Iskreno, navikla sam na to.
Nisam rekao da mi nije stalo do vaših nacrta.
Rekao sam da ne mogu naći reda u njima.
Ovo obilje kaosa,
ovo je vaš raj?
Moja potraga za njim.
Govorio sam danas o pritisku bivanja pred očima javnosti.
Poštedit ću vas ponavljanja, ali, gospođo, u mom svijetu,
čak je i anarhija po kraljevskoj zapovjedi
i kaos se mora pridržavati proračuna.
Dobra vam večer.
Kasnije, gospodo.
Gospodo.
Dobro došli u Versailles.
Nadam se da ste pronašli put bez previše truda.
Karta koju ste poslali bila je čudesno točna.
Trebat ću je da se ponovo vratim. -Morat ćemo malo putovati.
Gospođa de Barra, Gospoda Sualem i De Ville.
Oni izgrađuju vodovod u Marly i akvadukt od tamo do Versaillesa,
što će, nadamo se, ublažiti teške nedostatke vode ovdje.
Gospođo. -Gospodo.
Gospođa de Barra će izgraditi
Rockwork Grove ovdje u Versaillesu.
Voda, ili bolje rečeno nedostatak iste, će biti najvažnija briga.
Gospodaru, kraljeve ambicije su već...
Ogromne i stalno se mijenjaju, a naš zadatak je ići im u susret.
Uz dužno poštovanje, nitko ne može udvoljiti beskonačnim zahtjevima.
Kraljeve zapovjedi nisu beskonačne, De Ville. To su kraljeve zapovjedi.
Baš tako, ali akvadukt može učiniti toliko toga.
Kada smo započeli izgradnju, bio sam pod dojmom da...
Prošlost je povijest.
Naš zadatak je prilagodimo prirodu našoj volji,
u skladu sa postojećim planovima.
Ali gospodine, novac koji je potrošen...
Akvadukt će donijeti dovoljno vode do vrtova Versaillesa, zato što mora.
To je vaš zadatak.
Gospođo?
To je u osnovi vaš plan,
broj šest u vašem podnesku, pretpostavljam.
Ovaj dio je potpuno isti kao moj.
Vidite?
Ovo se uklapa na ovaj kraj vašeg plana.
Sada možete vidjeti opseg ovog poduhvata.
Da.
To je velika, ravna površina.
Arena sa redovima sjedišta sa strane.
Uistinu.
Orkestar,
će biti ovdje gore.
Orkestar?
Plesna dvorana.
To je plesna dvorana na otvorenom.
Tamo je bazen za graditelje. Odaberite materijale koje želite.
Naručite ukrase koje smatrate prikladnima.
Vrijeme nije neograničeno.
Ovdje je proračun.
Pokušajte ga ne premašiti.
Majstore?
Zašto ja?
Ovi vrtovi bi trebali biti dovoljno veliki da prigrle i druge glasove, osim mog.
Mama!
Dolazim.
Gospođo de Barra.
Gospodine, oprostite mi što vas ometam u vašem domu,
ali prepravila sam nacrte.
Ako... ako napunimo spremnik na vrhu brda,
imali bismo dovoljno vode za rad fontana i za građevinske radove.
Nije nam neprekidno potrebna voda, ako je jednostavno ponovo iskoristimo.
Tlak će je natjerati opet natrag na početak.
A tu je i rijeka...
ovdje, pod zemljom.
Mogu li? -Naravno.
Pa, hvala vam, gospođo.
Pregledati ću ovo detaljnije.
Moram se ispričati ako će ovo dovesti do nemira.
Naviknut sam na to. Podnosim to kao dobra biljka.
Čekali smo sat vremena za kockarskim stolom.
Montespan i Lauzun su ih monopolizirali.
Kako bilo, tada je došla vijest da joj gori kuća.
Bili smo sigurni da će to prekinuti njen pobjednički niz.
Očigledno nije. Marquise je igrala i dalje.
Njena djeca su bila na sigurnom, što je mogla učiniti?
Pokazala je predivan duh i dobila je pljesak za to.
Kako mi pristaje ova haljina, Andre?
Andre, slušaš li me?
U njoj izgledaš jako dobro.
Što to proučavaš da je tako važno?
Neke nacrte.
Versailles.
Jesu li to crteži koje je ona žena donijela u kuću?
Jesu. -Vidim.
Zakopčaj mi rukavice, Andre.
Tupi instrumenti.
Možda je to ono što nas čini dobrim parom.
Ti si kreativan,
ali nesposoban za finije manevre.
Ne zaboravi to, Andre.
Ja sam stručnjak.
Ti si samo vrtlar, koliko god velik bio.
Bez mene koja promiće tvoje interese, pa...
upotrijebi svoju čuvenu maštu.
To je i više nego dovoljno za jedan dan.
Što...
Gdje vi to...
Gdje vi to idete?
Luc?
Promatram vas, gospođo.
Kada ste jutros ustali? Opet niste spavali?
Ne sjećam se.
Morate se više brinuti za sebe.
Nećete izdržati ovim tempom. Što će onda biti sa nama?
Ja se uvijek nečega dosjetim.
Došlo je danas.
Što piše?
Neko koga znate?
Gospodine Duras.
Trebate znati kako postupati s radnicima.
Inače, da ćete završiti sa gubitnicima.
Gomila koju ste imali prije, morat će strpljivo pričekati na drugoj strani.
Neće nas ponovo smetati. Isto je i sa dobavljačima drveta.
Jedan od vaših prijatelja na razgovoru ih je preporučio.
Možda nije dobro promislio. -A vi jeste?
Ako vi podbacite, svi smo podbacili.
Nije lijepo, moram dodati, ali je istina.
Dakle...
Dakle, saznao sam nakon nekoliko upita
tko je imao provizije, i svi su imali dobre radnike
koji su im izlazili na uši, osim vas.
Zahvaljujući vašim prijateljima na razgovoru.
Neki muškarci teže podnose poraz od ostalih.
Ja, s druge strane, imam levijatana za ženu
vrlo sam naviknut da na kraju budem gubitnik.
Ona je izdala vrlo precizne upute
kojima se ja nikada, kako rekoh, ne bih usprotivio.
Upute?
"Pitaj je za posao. "
Pa, čovjek pukne poput mrkve izložen levijatanu.
Osim toga, imam mališane.
Oni me čine ponosnim... čak i ako sam ponižen negdje drugdje.
Mogu li sada skinuti ovo?
Izdala sam poziv Louvreu.
Milostivi Bože!
Večera, također, nadam se. Jako lijepo.
Hoće li i ostali biti tamo?
Versailles će biti srce našeg kraljevstva,
naseljen naboljim primjercima čovječanstva,
pogodan za promatranje bogova iz davnina
i pronalazak njihovog odjeka u vrtovima,
gdje svaki novi okret donosi još uzbuđenja.
Fontane čije blago strujanje
je melem, dovoljan da ublaži zvonjavu u uhu.
Mirisni šumarci cvjetova naranče kojima pušu umjereni vjetrovi.
Koja svjetlost, koja ljepota, koja nada.
Versailles, Versailles,
Versailles.
O, ispričajte me.
Vjerujem da je ovo put naprijed, gospođo.
Malo hladnog noćnog zraka je, ja mislim,
u redu, gospođo, zar ne?
Hvala vam.
Vaš prvi put na dvoru, gospođo?
Je... Ja sam na dvoru?
Gdje ste mislili da jeste?
Pa, ne znam.
Primanje za vrtlare u Versaillesu.
Neka vrsta protračenog posla? Kako izvrsno.
Tijara među korovom.
Mislim da sam...
Ja sam podcijenila događaj na nekom nivou, gospodine.
Antoine Nompar de Caumont,
Marquis de Puyguilhem, Duc de Lauzun.
Antoine.
Sabine de Barra. -Očaran sam.
Sada, dozvolite mi da vas povedem u veliki obilazak.
Što vi znate o nama, gospođo, nama miševima u zamci?
Ništa, žao mi je što sam to rekla.
Zima, ljeto, jesen, proljeće, mi smo ovdje.
Mi ne možemo otići bez kraljeve dozvole.
Da, miševi u zamci.
Mala zajednica, samo 2.000 nas.
Svatko svakoga zna.
Svatko je izgradio svoj put preko grupe.
"Izgradio svoj put preko grupe"?
Borio se sa, imao je aferu sa, takve stvari.
Marquis de Montespan, kasni, kao i obično.
Ona je kraljeva ljubavnica. Ima najmanje četvero njegove djece,
ali njegovu pažnju je zagubila.
Sada je tu nova zvijezda u usponu.
Da? -Gospođa de Maintenon.
I ona je ovdje? -Posvećena Bogu.
Nikada ne prisustvuje ničemu neozbiljnom, poput zabava,
za razliku od nekih ljudi. Ne gledajte, pričaju o nama.
Gospođo de Barra.
Vi ste...
Jesam li... Kasnim li?
Ne.
Uranila? -Ne.
Što onda?
Ovdje.
Jedan od vaših vrtlara? Savršeno.
Moram pratiti Marquis na večeru.
Mogu li predati svoju novu prijateljicu vama na brigu?
Naravno.
Dobro je čuvajte, gospodine.
Lešinari kruže.
Bilo mi je zadovoljstvo.
Gospođo?
Čini se kao izvanredan život.
Ali vi možete dolaziti i odlaziti? -O, da.
Ja sam vani i u blizini.
I sada se svi oni sele u Versailles.
Na selo.
Zar im se nećete pridružiti?
Polako bi poludio.
Zar oni o vama razmišljaju kao o uzgajivaču povrća ili slično tome?
Vi nemate obzira prema mojoj taštini, gospođo.
Prilično sam sigurna da je nemate.
Što je sa vama, gospođo Sabine de Barra?
Jeste li joj skloni?
Sjećate se mog šešira?
To bi bilo nemoguće zaboraviti.
Bio je to popriličan trošak. -I potpuno nepotreban.
Nolly! Dragi moj, stari kupusu!
Gospodine.
Odmah mi daj poljubac ili ću ti to uzeti za teški grijeh.
Koji divan šešir! - Stvarno tako mislite?
Isprobavam ga, ja nikada ne nosim šešire.
Ne. Strah me da ću zgnječiti svoju periku.
Ali, tko je ovo?
Dragi damo, vi ste klonuli. Dopustite mi.
Mogu li predstaviti Njegovo Kraljevsko Visočanstvo Philippea, vojvodu od Orleansa?
Vaša Visosti, ovo je gospođa Sabine de Barra.
Počašćen sam, gospođo.
Kako to da žena takvog istančanog ukusa,
pada na glinenog buntovnika poput Andrea?
Moram priznati da sam i sama glineni buntovnik, Vaša Visosti.
Ja radim za majstora u Versaillesu.
Ne mogu si to zamisliti.
Molim vas recite nam, kako to da radite.
Moglu li vam predstaviti markiza du Vasse?
Majstor Le Notre, gospođa de Barra. -Počašćen sam.
Ali misterija ostaje, gospođo.
Što žena takve suzdržane sofisticiranosti radi ovdje s Nollyem?
Ja govorim sa suprotnog kraja modne ljestvice.
Ne ispričavam se za to, ja to volim kod sebe.
Odgovorite, gospođo. Zaustavite moju priču.
To je bilo jedino što sam znala raditi, za novac.
A vi uživate u svom zanimanju? Ono vas stimulira?
Ono me je vodilo kroz neka vrlo teška vremena i omogućilo mi samostalnost.
Najdraži!
Ja radim što mi se kaže. Čak i to da oženim veliku njemačku ženu.
Iako, priznajem, više mi se sviđa nego moja zadnja žena,
koja je sada mrtva, hvala Bogu.
Poljubi me, mužu moj. Imam potrebu za ljubavlju.
Divno je moći pristupiti svom suprugu.
Draga moja, mi smo vrlo nepristojni.
Princeza Palatine, Vojvotkinja od Orleansa,
mogu li vam predstaviti gospođu de Barra, koja...
Nolly, čime se gospođa de Barra bavi?
Zapamtite ovo, draga moja, ovo će vas zanimati.
Ona će izgraditi vodoskoke u Versaillesu.
Ništa poput toga neće postojati u vrtovima.
Kako fascinantno.
Ja sam veliki obožavatelj inženjeringa.
Gospođo, morate nam obećati da ćete nam to pokazati.
Možda bi Vaša Visočanstva željela ručati kod akvadukta Louveciennesa?
Da li je to na selu? Ja uvijek nestanem na selo.
Ali sada kada ćemo se preseliti u Versailles,
postat ću ljudska meduza. Bijedno, bezoblično biće.
Voljeli bi doći, majstore Le Notre.
Mislim da bi stvarno svi trebali prisustvovati.
Dođite, gospođo de Barra.
Odite u obilazak sa mnom i pričajte mi o svom projektu.
Sa zadovoljstvom, Vaša Visosti.
Pa, Nolly, gospođa de Barra je sigurno oduševila moju najdražu.
Da li je i vas, isto tako oduševila?
Mislim da je ona vrlo zanimljiva i izuzetno pametna u onome što radi.
Uistinu tako misliš?
Drago mi je. Dobar čovjek.
Macaroon?
Hvala vam, gospodine.
Moj govor je dobro prošao, pomislio sam. -Jest.
"Najbolji primjeri čovječanstva" su svakako uživali.
Mi radimo s kamenom, ali mogu ti reći da je to pero u odnosu na težinu države.
Brat mi kaže da uvodite nove ideje u vrtove. Zašto?
Bio sam nagovoren da proširim svoje horizonte.
Jesu li oni bili testirani?
Oni su prikladni, po mom mišljenju.
Prikladni?
Prošle godine smo imali kostimiranu zabavu Nimfi i Pastira,
i nije bilo ni malo smiješno, sva ta ispijena lica ispod lanenih perika.
Izgledali smo drevno.
Želim prozor do savršenstva,
tako da ljudi mogu vidjeti ono najbolje u sebi.
Postali smo prestari za šale.
Rad će biti originalan, ali uravnotežen.
Odgovornost će biti moja.
Da.
Biti će.
Andre.
Nisam te vidjela tamo u mraku.
Jesi li uživao u večeri?
Koliko i ti u svojoj, pretpostavljam.
Bio si sa onom ženom.
Sklonite se!
Nepromišljeni ste, gospođo.
Znate li da su moj suprug i markiz ljubavnici?
To nas nije spriječilo da imamo djecu, a on ih je nježno volio.
Neizmjerno je hrabar u borbi.
I ima dobro srce.
Sretna sam sa svojim izborom.
Još jedna stvar u vezi sela
je gnojivo.
Nailazimo na njega svugdje.
Ili na životinje koje prave gnojivo.
Selo je puno gnojiva.
Ponekad se osjećam potpuno poražen od životnih ekstrema.
Kada dođem na mjesto poput ovog,
postupno, malo hrabrosti me ponese
i ja se osjećam kao krojač svoje sudbine.
Često se tako osjećate?
S vremenom sve više.
Vaša žena vam se nikad ne pridruži?
To jest, ona ne izlazi sa vama,
u drugo vrijeme, osim sada?
Vrlo ste direktni, gospođo.
Mi imamo dogovor.
Osjećam se nelojalno u raspravi o takvim stvarima.
Vi ste isto udati?
Ne.
Moj suprug je umro.
Žao mi je.
Danas ste rekli da sam nepromišljena,
ali biti nepromišljen znači napustiti sigurnost,
ali ja mislim da je sigurnost ta koja je napustila mene.
Što je bilo?
Ništa.
To...
Željela bih prošetati.
Naravno.
Dođite. Postoji nešto što biste trebali vidjeti.
To je svetište.
Kraljica... je mrtva.
Tako ljubazni.
Tako brz.
Jesi li se zabavio na pikniku, Andre?
Pretpostavljam gospođo, da niste svjesni događaja?
Događaja?
Kako to misliš, događaja?
Kraljica je mrtva, gospođo.
Kraljica... -Je mrtva.
Kralj bi se opet mogao oženiti?
Ali mislim, da ne više za vašu prijateljicu, Marquis.
Žalim Montespan.
Budite pažljivi, gospođo.
Više u kola! Ne, u ona druga.
Gospođo de Barra.
Majstore.
Napredovali ste ovdje. -Imam novog predradnika.
Gospodina Durasa.
Morali smo isušiti tlo ispod fontane. Tlo je puno vode.
To je čest problem kod vrtova.
Hvala vam.
Zaboravite li jesti ponekad?
Ovo je pašteta gospođe de la Tour.
Ona algama hrani patke.
To je bilo sve što si je mogla priuštiti.
Vrlina iz nužde.
Što vas je uveselilo?
Bila je Irkinja koja je umrla,
i njen suprug je na njen nadgrobni spomenik napisao:
"Ovdje leži Eleanor Fitzgerald, njezine vrline su premašile njene mane."
Kako plemenito od njega.
Misliš li da joj je to pokazao prije nego je umrla?
Ja bi mu zabola strelicu u oko.
Možda je bio istinoljubiv.
Kako je kralj?
Šokiran, vjerujem.
Jadna mala Španjolka.
Dao joj je isjeckati glavu, a njene organe uredno posložiti.
I svi njeni prijatelji, njene sobarice, svi,
morali su se okupiti oko stola.
Zašto bi joj isjeckali glavu?
Da vide od čega je umrla.
Morate ići na pogreb, pretpostavljam?
Pa, trebao bih ići.
To sam ja, kralju gospodine.
Mogu li?
Dođi, onda, brate.
Ako kralj ne jede, Francuska ne jede.
Ja ću nahraniti Francusku, a vi to morate otrpiti.
Nisam gladan.
Imam žele od ruže.
Imaš li od limuna?
Želim ići u Marly.
I želim biti sam.
Pokušajte da ne savijete vrhove.
Moje ljepotice.
Gospodine de la Quintinie?
Gospođa Sabine de Barra.
Sretna sam što sam vas upoznala.
Poslali su me iz ureda za zgrade iz Versaillesa,
da naručim grmlje, kao što sam zahtjevala, od vas dobroga.
Donijela sam sa sobom izbor trajnica, mislila sam da bi mogli imati razmjenu.
Da li je ovo Four Seasons?
Da, vjerujem da jesu.
Božanstveno.
Dobra boja, također. -Kažete da imate izbor biljaka?
Istovarila sam ih u mala kola, s namjerom da ih prevezu ovdje,
ali čini mi se da nema nikoga u blizini.
Želio sam biti sam, pa sam ih otpustio.
Ako želite biti sami, ja se mogu vratiti.
Ne, ne, ne.
Nalazim da ste baš vi društvo koje mi je potrebno danas.
Ništa mi ne bi odgovaralo bolje nego da mi za mene,
kraljev vrtlar,
da neke savjete o trajnicama.
Dopustite mi gospođo, da vam pomognem.
Jako ste ljubazni, gospodine.
Vi ste čovjek posvećen kruškama, majstore.
Ja ih prilično volim, ne pretjerano.
Mislim da me majstor zavarava.
Zavaravam?
Pa, da, ja znam za vašu knjigu o kruškama.
Moju knjigu o kruškama?
O da, ja sam napisao knjigu o kruškama.
Vjerujem da sam u knjizi rekao da ih puno volim.
Vjerujem da jeste.
I trajnice.
Volite li cvijeće, majstore?
Gospođo de Barra, ja strastveno volim svo cvijeće.
Međutim, ograničen sam koristiti ih onoliko koliko bi želio
u Versaillesu, od majstora Le Notre.
On mi prepusti samo par malih partera.
Nadao sam se da ću ga preobratiti kada preuzmemo rezidenciju.
Kako god...
Sada ste mi mudri, gospođo.
Možemo li zanemariti sve to i nastaviti kao prije?
Ja sam danas...
gospodin de la Quintinie.
Doista.
I jeste.
Jeste li bolje, za selidbu u Versailles, gospodine?
Puno bolje.
Za djecu je dobro da budu daleko od grada. Znam da je to šok za sve.
Osjećao sam, da graditelji nikada neće otići, osim ako se ja uselim.
Upoznati ste sa graditeljima, gospođo de Barra?
Trenutno, ja gradim u vašim vrtovima u Versaillesu.
Koja bi to gradnja bila?
Rockwork Grove.
Upoznat sam sa time.
Ne mogu tvrditi da je u potpunosti moja vlastita.
Majstor Le Notre je uzeo moju jednostavnu skicu i učinio je izvanrednom, tako da...
Vidite moje oklijevanje.
Divite se majstoru, gospođo?
On je najcjelovitija osoba koju znam.
Činite me usamljenim za nekoga tko će me tako opisati.
Ovo je vaše cvijeće?
Moja žena je nedavno umrla. Jeste li čuli?
Jesam, gospodine.
Sjećam se dana vašeg vjenčanja.
Nadam se, dosta je koštalo.
Iako, njen otac je platio veliki dio.
Zalutao u svom umu, blagoslovljen bio.
Duga loza nikada nije dobra stvar.
Bila je nevina, zaista.
Ali, bila je draga.
I odana meni.
Ovo sam pronašao poslije njene smrti.
To je samo izvještaj o našim životima.
Rukopis joj je poput dječjeg. Vidite ovdje?
"Danas sam sačuvala cvijet dobiven od Njegovog Veličanstva."
I onda vrijeme i mjesto.
Tajni život ove male žene.
Osjećam gubitak zbog toga.
Želio bih se ponovno oženiti.
Ovaj put za nekoga koga ja izaberem, a ne država.
Ima li Vaše Veličanstvo nekoga na umu? -Imam, ali dama je vrlo pobožna.
Većinu večeri prošećem do njene sobe, i mi samo sjedimo i razgovaramo.
Ali, ta lakoća je ono što mi se sviđa.
Lakoća.
Nažalost, ona nema neko porijeklo, tako da sam ja, vidite, u slijepoj ulici.
Kada bi se trebali oženiti,
damom po svom izboru,
da li bi bilo neophodno da to svi znaju?
Ako bi ceremonija bila privatna, između para...
tko bi bio u poziciji da raspravlja o ishodu?
Bili bi glupi da to učine poslije, nakon što je to učinjeno.
Da.
Toliko ima toga za boriti se.
A što je sa vama, gospođo de Barra?
Koji osjećaj vas pokreće? Postoji li netko koga volite?
Ne mogu reći.
Zašto?
Zato... Zbog nečeg osobnog.
Što je to tako osobno da se ne bi moglo podijeliti u ljubavi?
Došlo je vrijeme, gospođo,
da se oboje suočimo sa svojom prošlošću i živimo u sadašnjosti.
Ja ću napisati pismo, od jednog vrtlara drugome,
da tako kažemo, u zamjenu za posijano sjeme.
To će vas dovesti na dvor,
gdje će moj pogled,
uvijek biti na vama.
Neću zaboraviti naš dan u vrtu, gospođo de Barra.
Zar ti još uvijek petljaš sa tim svojim sitnarijama, Andre?
Pomaže mi u razmišljanju.
Za tebe.
Ima kraljevski grb.
Da li je to od kralja, pitam se?
To je pozivnica?
Trebate li nešto, gospođo?
Andre? Tako tajno?
Moram vas obavijestiti, pošto ste pitali,
da krajem tjedna odlazim za Fontainebleau. -Fontainebleau?
Nisam znala da tamo ima događaja. Marquise mora da je zaboravila.
Sam ću putovati tamo.
Očito gospođo, to je takav posao.
Ispričajte me.
Gospođa de Barra.
Da li je ona aspekt tvog života kojeg sada moram uključiti?
Andre... graditelj?
Ja sam graditelj, gospođo.
Vas financira ta profesija. -Jako zabavno.
Možda je to između tebe i nje fantazija. Neka bude tako.
Međutim, moram zatražiti da to držiš odvojeno od naših života.
Ako bi ta veza postala poznata javnosti,
to bi me učinilo predmetom ismijavanja. Učinilo da moram puzati.
Podsjećam vas gospođo, da ste vi ta koja je krenula ovim putem.
Vi, i samo vi, diktirali ste kako mi živimo sada,
i vi ste to učinili, gospođo,
kada sam vas najviše trebao. -Andre...
Osjećam da smo ovdje na rubu nečega.
Pokušavam nas povući natrag.
Znala si štetu koju nanosiš, ali bila si slobodna živjeti život kako želiš,
bez smetnje s moje strane.
Sada ja od tebe tražim da mi ukažeš istu uljudnost.
Andre, ovdje moraš razumno izabrati. Nemoj me isključiti, preklinjem te.
Preklinjao sam te jednom.
Sjećaš li se?
Dozvoli mi da ti dam isti savjet koji si ti meni tada dala.
Rekla si: "Radi se o tome da se osjećaš posebno.
Ako nismo u mogućnosti, da jedan učini drugome da se osjeća posebno,
mi to samo moramo prihvatiti, pronaći utjehu negdje drugdje, sa drugima.
To je iskren ugovor, dragi moj.
Ti ćeš se već naviknuti na to."
To si tada rekla.
Kakav je korijen?
Malo je suh.
Namočite ih preko noći.
Možda nećete morati. -Onda ih samo učvrstite.
Trebali bismo pokriti ove redove.
Trebam još užadi. -Trebam još hrane.
Na toplom. -Vi krenite, ja vas pratim.
Gospođo de Barra.
Moje ime je Le Notre.
Gospođo.
Jeste li vidjeli osobu i znali da će ona igrati važnu ulogu u vašem životu?
Vi ste udovica, vjerujem.
Mora da ste usamljeni.
Ja već neko vrijeme znam da Andre ima neku tajnu sreću,
ali ambicije mog supruga su u braku samo sa mojima.
Vi niste prva razonoda, i u ovom trenutku vjerujem, da niste jedina.
Vi ćete doći i vi ćete otići.
Razumite me, gospođo.
Mom suprugu i meni odgovara ovako.
Lijepa "stvari".
Pronašli smo zaštitna vrata koja povezuju spremnik sa fontanom.
Ako ga napunimo, pritisak u cijevima će narasti,
i mi ćemo moći poplaviti gaj.
Učini to.
Poslije.
Upotrijebite drvo da to zaustavite!
Zaštitna vrata moraju biti otvorena!
Treba nam još ruku! -Onda se moli.
K vragu s tim.
Hvala.
Hoće li se to popraviti?
Hoće.
Redovi su bili preslabi. -Vrata su ostala otvorena.
Ne može vas se okriviti za to, ili za oluju.
Što trebam učiniti? -Prilagodite se.
Kao dobro uvježbana biljka?
Kao dobro uvježbana biljka.
Jesam li ja dio zabave, za vas?
Nikako.
Ja nisam navikla na sve ovo.
Je li to iskreno?
Jeste li vi? -Ne.
Nisam bio iskren otkad sam vas gledao u svom vrtu.
Vaše srce žestoko tuče, moje samo kuca.
Nemam darove koje bi mogao ponuditi takvom čudu.
Ako ste gladni, ja ću vas nahraniti.
Ako sam luda, vi ćete mi reći.
Niste ludi.
Vi još ne znate sve o meni.
Jeste li gladni?
Umirem od gladi.
Zar nisi sretna?
Jesam.
Zato mi se plače.
Ne mogu.
Ne mogu, nemoj me pitati.
Što da kažem? "Originalno je! Nastaviti na neodređeno vrijeme?"
Očekujete li to od nas?
Vi ste radili sa gospođom de Barra.
Jeste li predani ovom planu?
Ako smijem reći, Vaše Veličanstvo,
i ja sam, kao i vi, u početku bio skeptičan. -Ali sada?
Sada sam preobraćen, da tako kažem, Vaše Veličanstvo.
Čak i sada, zastoji su bili zbog prirode, gospodaru.
Savršenstvo se ne klanja prirodi. Kakve su to stvari, zaboga?
Pa, gospodaru, drago mi je da ste to pitali, zato što je to uistinu,
ono što Gospođa de Barra jest.
Neobično, Veličanstvo. Smijem li vam pokazati, Vaše Veličanstvo?
Prisjetit ćete se što sam rekao o Nimfama i Pastirima.
Kako starimo, stvari vidimo mnogo jasnije.
Ovaj projekt,
da li nas je dostojan?
Nema presedana za viziju gospođe de Barra.
Povjerenje je sve što možemo dati onima koji posežu za novim, gospodaru.
Ali kada se ljepota može opisati s takvom maštom,
onda je njena umjetnost, iznad svega što znam,
dostojna kralja.
Ja vidim samo blato.
Vaše riječi ćemo vagati poslije.
Za sada, obavjestite gospođu de Barra
da ću je vidjeti u Fontainebleau.
Ja ne znam,
koju priču ovo priča,
ili koji je ovo dio štete.
Ovo je loš kraj za oboje,
i žao mi je zbog toga.
Dobro došli u Fontainebleau.
Antoine. -Predivno izgledate.
Vjerujem da je to obavezno.
Uistinu. Međutim, neke dame to više smatraju izazovom.
Obavezna sam reći, da ne vidim trag tog izazova u vama.
Nemojte mi pričati o tome, gospođo.
Uništen sam zbog troška, i još gore, to ometa moje kockanje.
Moram priznati da je to što vas pratim dolje genijalan potez.
Kako to?
Postoji nekoliko strana koje jedva čekaju da vas upoznaju.
Ja sam nitko. Koji bi im interes mogao biti?
Gospođo, odgovorite sebi.
Vidite li kako vas gledaju?
Vi ste nitko, gdje je svatko neko, a opet vi ste ovdje.
To vas još više čini nekim.
Pogotovo ako vodite razgovor.
Riječi se samo kotrljaju.
Vidite?
Ljudi sa zanimanjem gledaju prema nama zbog moje razdraganosti.
Ali horde vas još ne mogu imati.
Imam stroge upute da vas sprovedem posebno jednoj osobi.
Marquise de Montespan.
Nebesa su duljine kojima sam morala ići, gospođo.
Morala sam podmititi, lagati i koristiti sve oblike obmane da vas upoznam.
Koliko ste platili šefu sale?
Pet zlatnih louisa. Je li to bilo previše?
Dobro potrošen novac. -Lauzun, volim te nježno.
Sada me poljubi i ostavi me da istražim svoju nagradu.
U tebi ću uživati kasnije.
Gospođo. -Sretno za stolovima.
Osjećam se sretno večeras.
Moj najdraži prijatelj i najbožanstveniji ljubavnik.
Što da kažem, gospođo?
Događanja su nas pretekla prije nego sam zadobila kraljev interes.
Prvi put ste u Fontainebleau?
Da. -Zar nemate plemenito porijeklo?
Ni kap. Nikakvo porijeklo.
Vi ste ovdje isključivo po vlastitim zaslugama.
Poznam poznatog muškarca. -Shvaćam.
Htjela sam vam ponuditi Lauzuna, ali vi ste na čelu igre.
Athenais. -Palatine.
I gospođa de Barra.
Sretna sam što vas opet vidim.
Princezo.
O, molim vas, zovite me gospođo.
To je nježno, i svi to rade.
Dođite. Moje tajno mjesto.
Vi kopate zemlju? -Da.
Ipak niste pocrnili od sunca.
Možda malo.
I nikada niste imali kozice. Vaša koža je čista.
Pokažite nam svoje grudi. Jesu li lijepe?
Da li biste željeli vidjeti moje? Moje su najljepše.
Da, jesu, za razliku od Suzanne, koja ima 70.
O da, njene su savršene.
Vidiš, ovdje. Dodirni.
Vaše oči su boje mora.
Ova haljina je drugačije rezana. Sviđa mi se u struku.
Jeste li udati?
Udovica. -Jeste li voljeli svog supruga?
Jesam. -Djeca?
Mrtvi?
Djevojčica.
Koliko stara?
Šest.
Palatine je izgubila sina, također.
Imao je četiri godine.
Tako mali i predivan.
Charlese je imao godinu dana. -Izgubila sam Joan i Ann zajedno.
Velike boginje.
Izgubila sam muža i sina na ratištu. Umrli su jedno drugome u zagrljaju.
Ja sam jedva ovdje.
Kako su umrli?
Da li vam je teško pričati o tome?
To se može dogoditi.
Sve sam stavila u sanduk.
Svu njihovu odjeću, cipele...
njene igračke.
Od tada nisam imala hrabrosti ući unutra.
Kada budete dovoljno jaki, draga moja,
kada budete dovoljno jaki.
Na dvoru nam nije dozvoljeno da pričamo o smrti.
Kralju se to ne sviđa, ali mi o tome pričamo među sobom.
Nitko ne može prognati dijete iz majčinog srca.
Predala sam svu svoju djecu na skrb Maintenon.
Kako se je sada obrušila na mene.
Sveta stara kuja.
Začuđuje me to da je samostan nije privukao.
Kostim im nije tako raskošan.
Dolazi kralj.
Jeste li bili predstavljeni prije?
Ne.
Vaše Veličanstvo, zadovoljstvo mi je,
predstaviti vam gospođu de Barra.
Gospođo.
Vaše Veličanstvo.
To je Four Seasons?
Jest, gospodine.
Za najpoznatijeg vrtlara na svijetu.
Dopustite meni,
Vaše Veličanstvo.
Lagan, iskren miris.
Prirodan i neprisiljen.
Neke od ruža čine se izblijedjele
i prenapuhane.
Ta sudbina očekuje sve ruže, gospodine.
Nastavite, gospođo.
Sve ruže su otvorene za elemente, Vaše Veličanstvo.
One pupaju, cvatu i izblijede.
Je li to tako, gospođo?
Ruža raste u potpunosti nesvjesna,
mijenjajući se prirodno, iz jednog stanja u drugo,
i iako elementi mogu biti okrutni prema njoj,
ona o tome ništa ne zna i nastavlja dalje do svog kraja,
bez prosudbe o svojoj ljepoti.
Jao... za nas ne vrijedi isto.
Kada bi takva ruža mogla govoriti,
što bi ona rekla?
Da, ja sam ovdje,
na usluzi pod okom prirode,
a poslije mene i moja djeca će biti.
Ima li većeg doprinosa ili dobrohotnijeg završetka?
Mudra ruža.
A kakvu zaštitu može vrtlar priuštiti ovoj ruži,
od grubih elemenata promjene?
Strpljenje, njega
i malo topline od sunca su naša najveća nada, Vaše Veličanstvo.
Dužan sam vam, gospođo, za taj slatki podsjetnik.
Sada hodajte sa mnom.
I pričajte mi o vašem napretku u našem vrtu.
Njezina ljubaznost,
nepotkupljiva.
To je bilo vrlo hrabro večeras.
Nadala sam se da bi on mogao poslušati. -Dosta je poniznosti.
Tu si.
Philippe.
Ti si odjeven.
Idem na posao u Chartres. Mislio sam povesti Marie-Claire.
Tamo ima dobar štand sa lutkama i trgovina kolačima.
Marie-Claire! Jesi li tu? -Tata! Jesi li je našao?
Ovdje je Belle Boobie, spava s mamom. Bok, Marie-Claire.
Ti zločesta lutko! Dođi ovdje i ja ću te kazniti.
O moj Bože, je li sve u redu?
Ne budi smiješan. Ona je napravljena od tkanine.
Sabine, moram ti nešto reći.
Koliko dugo?
Dugo nismo bili bliski.
I većina muškaraca ima ljubavnice u dogledno vrijeme, u takvim okolnostima.
Takvim okolnostima?
Kako se zove?
Diane.
Gdje živi?
Berry.
Nije predaleko.
Došla je kočija.
Ponovno ćemo razgovarati o ovom pitanju.
Kada ćeš se vratiti?
Naveće, gospođo. -Nemoj ti meni gospođo, Philippe.
Marie-Claire, zaveži vezice. Pasti ćeš preko njih.
Ne mogu, mama. -Pričekaj tamo.
Gospodaru, pogledajte ovo.
Marie-Claire.
Jean, kotač. -Rekao sam gospodaru.
Rekao je da će izdržati do Berrya. -Berry?
Marie-Claire!
Nisam poljubila mamu.
Stani! Stani!
Ne, ne!
Ne! Ne!
Sabine!
Ona je bila najljepša stvar koju sam ikada napravila,
i ja sam je ubila.
Jesi li ih namjeravala ubiti? Jesi li to planirala?
To je bio... To je bio izbor tvog supruga. On je odveo dijete.
Ne, to je moja krivica. Ja sam kriva, dozvolila sam da je odvede.
Što ako nitko nije kriv? Od kakve je koristi krivnja?
Dovoljno je što ti se to dogodilo. Dovoljno da se oporaviš od toga.
To je najviše što možemo tražiti od nas samih. Dosta je.
Što je to, što bi ti pomoglo?
Kada bi me držao.
Što će se dogoditi tvojoj supruzi?
Mi nismo započeli na ovakav način.
Pa, mora da smo naučili jedno drugo kako se ponašati.
Ja sam za to kriv koliko i ona.
Ona će živjeti svoj život.
Ona to sada zna.
A mi?
Mi ćemo oblikovati jedno drugo.
To nije pravi put. -Da, jest. Mi smo iza te ograde.
Za boga miloga!
Ja moram iznajmiti ovo. -Rasipanje novca!
Kako to misliš?
Nitko nas neće vidjeti. Glazba dolazi sa nebesa.
Sretno, Sabine.
Gospođa ima sreću u svojim prijateljima.
Sviđa mu se.
Izgledam li jako zajapureno?
Ne, izgledaš prekrasno. -Ti to meni laskaš?
Da li je to loše?
Zovi me ponovo gospođo.