Clara var min babysitter. Jeg var 12, naiv og tillidsfuld.
Det skulle blive anderledes.
Nogle babysittere tager en med i biffen eller i parken.
Min tog mig med til en seriemorder, Patrick Bateman.
Ikke just romantisk.
Se hende lige. Stenet og bundet til en stol.
Vi skulle være gået i biffen.
I begyndelsen var jeg bange. Jeg ville væk hurtigst muligt.
Men så skete der noget med mig.
Så snart jeg var sluppet fri, blev jeg pissesur.
Han skulle jo til at skamfere min babysitter.
Så jeg gjorde, som I nok også havde gjort.
Jeg tog sagen i egen hånd. Og det ændrede mit liv for altid.
Er alt vel? Jeg synes, der lød et brag.
Ja, alt er helt i orden.
De fandt Bateman og offer få dage efter.
FBI fandt snart en psykopat og tillagde ham et par mord mere.
Han blev lynhurtigt en kendis.
Der udkom vist en bog om ham. Det sker kun i Amerika.
Man forbandt ikke mig med sagen.
Og frem for at hentæres på en psykiaters sofa, sagde jeg intet.
Jeg svor at bruge mit liv på at stoppe andre psykopater.
Jeg glædede mig til voksenlivet.
De næste seks år er lidt slørede. Mine forældre afskrev mig.
Min mor drak hjernen ud, og min far kneppede sekretæren. Ret banalt.
Så her er jeg. Studerende på vores kendteste skole for adfærdsstudier.
Her fokuserer man på profilering, kunsten at opspore seriemordere.
Emnet i sig selv tiltrækker visse originaler.
Eller måske er det bare mig.
Men jeg har altså ikke tid. Jeg må koncentrere mig om arbejdet.
- Det kan du da gøre bedre. - Skråt op.
Og studiet af mordere får tit det bedste frem i folk.
Jeg troede, du var holdt op.
At komme på West Washington var svært. Jeg knoklede løs -
- og fik et perfekt gennemsnit.
Alt sammen for at studere hos fagets største kapacitet.
Professor Robert Starkman.
Nok FBI's højst respekterede seriemorderjæger nogen sinde.
Efter at have opklaret alt muligt blev han til alles undren lærer.
Nogle hævder, at det skyldtes Patrick Batemans mystiske død.
- Godmorgen. - Livet er en sjov størrelse, ikke?
Han omtaler aldrig Bateman-sagen.
Tillykke. I har klaret semestrets første halvdel... i live.
Her er ansøgningsskemaet til stillingen som min assistent.
Det er min billet til Quantico, FBI's elite-træningsskole.
Desværre er alle her af samme grund.
9 af de sidste 10 assistenter kom i FBI.
Jeg meddeler, hvem det bliver, sidst på ugen før ferien.
Og apropos ferie, så glem ikke festen hos dekanen.
Der skal vi sige farvel til miss McGuire, -
- der forlader os til fordel for noget større og bedre.
Efter ugers grumt, om ikke grusomt, arbejde skal vi more os.
I dag skal vi se på tilnavne, -
- som FBI, presse og offentlighed har givet seriemordere og hvorfor.
Hans nuværende assistent, Elizabeth McGuire, er optaget på Quantico.
Jeg er en selvskreven afløser. Ingen tangerer mit gennemsnit.
Dr. H.H. Holmes blev engang nedsættende kaldt "ærkedjævlen".
Gid ingen havde en chance. Men karakterer er ikke alt.
Og der er konkurrence. Modstander nummer et:
Brian Leads. Hans lave gennemsnit ville normalt ikke være en trussel.
Men familieformuen på hundreder af millioner kan åbne mange døre.
Hvordan mon han kom ind? Kan I stave til "donation"? Han kan ikke.
Albert Fish, "Månegalningen" eller "Winsterias varulv".
Konkurrent nummer to. Cassandra Blair.
Det siges, at hun og Starkman dyrker hinanden.
Hvad jeg tror? Niksen. Han kunne være hendes bedstefar!
Nannie Doss, "Den Sorte Enke", myrdede fire ægtefæller.
Modstander nummer tre, Keith Lawson, er den største trussel.
Vi har dystet hele året, men endnu har jeg ikke tabt en omgang.
Faktisk har ingen af dem en chance.
Åh, Bobby...
At udfylde skemaet er en formalitet.
På fredag er jeg professor Starkmans nye assistent.
Stillingen er min. Jeg fortjener den, og jeg får den.
Ja, der kan godt være et par knaster mere, men dem kan jeg klare.
I øvrigt er fiasko ikke aktuel.
Lad os begynde forfra. De bør genoverveje Deres holdning.
Jeg kan ikke gøre undtagelser. Deres gennemsnit er ikke højt nok.
Afviser De mig? Ved De, hvem min far er?
Jeg er skam bekendt med Deres familie.
Hør mit råd: En fugl i hånden er bedre end ti på taget.
Er det Deres forpulede råd? Så forbered Dem på en lang ferie.
- Gå med Gud, kære. Næste. - Hørte du det?
Vent, til hun ser gennemsnittet, når min fætter har hacket deres server.
Udnævner man mon "Månedens sæk"? Så vinder hun.
Hun er heldig, jeg ikke smadrede kraniet på hende.
Hej. Jeg fik at vide, at jeg skulle aflevere min ansøgning her.
Den ser ud til at være i orden.
Et øjeblik. Hvad er det?
- De er jo førsteårsstuderende. - Og?
Vi lader ikke de nye blive assistenter.
- Man skal mindst gå på andet år. - Det er usædvanligt.
Men professor Starkman har sagt, jeg kan ansøge. Bør han ikke afgøre det?
Desværre, nej. Det skal jo gå rigtigt til.
- Jeg må tale med Deres lærer. - Jeg har planlagt det hele.
Det er, fordi nye studerende kan blive overvældede -
- af at være på college og hjemmefra for første gang.
Her. "Sådan kommer du over din usikkerhed. 10 nemme råd".
Man får mange nye erfaringer. Det er så spændende.
Den eneste erfaring, jeg ønsker, er at blive professorens assistent.
Beklager. Professoren vil nok lægge et godt ord ind for Dem, -
- men jeg kan ikke gøre undtagelser uden at skabe en farlig præcedens.
Jeg informerer dekanen. Beklager, miss Newman. De må vente.
Hav en god dag.
Ricky Martin? Ricky?
Ricky, kom til mor.
Det her kræver en forklaring.
- Hej, miss Newman. - Forfølger du mig, Brian?
Nej, Rachael. Så ville du vide det. Altså, du ville ikke vide det. Vel?
Jeg syntes bare, vi burde drøfte nationens tilstand og livet generelt.
Kom til sagen, Brian.
Min kilde siger, af feltet er indsnævret. Gæt til hvem.
Keith, Cassandra og mig. Medmindre du lige får hævet dit gennemsnit.
Det problem er løst.
Vil du med ud og have en bid mad i morgen og snakke om det?
Hvad er der at snakke om? Det er os, der ligger i spidsen.
Vi kunne finde sammen, danne en alliance -
- og måske fjerne konkurrenterne.
Det lyder besnærende, men jeg er i gang med en opgave.
Vi bør kende hinanden bedre. Er der uudtalte, seksuelle spændinger?
Vi må lade dem komme frem og holde op med at lyve for hinanden.
- Er du på crack? - Tja, det var hvidt og i en pibe.
- Hvad med det? - Jeg har en opgave.
Jeg godtager ikke to nej på en dag, og vi skal begge to spise.
Lad os dog spise sammen. Det med sex var ren fis.
Jeg spytter bare tingene ud som en vulkan før et udbrud.
- Godt, så hent mig klokken otte. - Otte... Aften? Mellem syv og ni?
Det lyder godt.
Vi ses klokken otte. Måske er jeg her fem over.
- Hvad skal du i ferien? - Jeg bliver nok og får læst.
Hvad mener du? Bliver du her?
- Skal du ikke hjem? Hvorfor ikke? - Jeg har noget, jeg skal lave.
Og hele familien kommer her til min mors fødselsdag.
- Det lyder rædselsfuldt. - Ja. Hvad med dig?
- Bobby tager mig med til hytten... - Kald ham venligst ikke Bobby.
Professor Starkman tager mig med til sin hytte.
- Hvornår tager I af sted? - Han møder Diane og Louisa først.
- Konen og den lille datter? - Eller hvad de nu er. Ja.
De skal ses hos hans svigerforældre. De tager bare så meget af hans tid.
Det er hans familie.
Jeg er sent på den til en lektion. Jeg må af sted.
Tænk, at du skal ud med Brian. Hvordan er det gået til?
Forleden dag mødtes vores øjne i et tætpakket rum.
Så var der den her gnist, det tegn, jeg altid har ventet på.
Da vidste jeg, at... at Brian og jeg er sjælsbeslægtede.
Du godeste.
- Er det rigtigt? - Nej, det er ikke.
Det er fedt at være her sammen med dig.
- Ønsker I noget at drikke? - Ja, en vodka-martini.
Tør. Knastør.
- Og fruen skal have... - Bare et glas af husets rødvin.
Godt. Lige et øjeblik.
Du ser godt ud. Dit hår sidder anderledes. Det ser godt ud...
- Tak. - Det var så lidt.
Det er godt, vi endelig er sammen og ses.
Enig.
Rach, inden vi ligesom kaster os ud i aftenen, -
- er der noget, jeg må tilstå.
Kan vi ikke få vores drinks, før du begynder at tilstå?
- Vores drinks. - Tak.
Det er min første dag.
- Er I klar til at bestille? - Kan du ikke lige give os et minut?
Jo da. Bare giv jer god tid.
Hvad er det så, du vil tilstå?
Det er svært, for jeg vil have, vi forbliver venner...
Uanset hvem Starkman vælger som sin assistent.
Jeg er virkelig rørt, Brian.
Jeg går målbevidst efter stillingen, og de sidste par måneder -
- har jeg researchet Cassandra Blair.
Hvordan?
Hvis hun får stillingen, får dekanen et anonymt brev -
- om hendes og Starkmans forhold ledsaget af meget afslørende fotos.
- Hvor kristent. - Tak.
Så er vi nede på tre.
- Du ved, hvem min far er, ikke? - Jo. Jeres penge duperer alle.
Du og Keith er kvikke, så jeg måtte anstrenge mig for at sikre, -
- at min strålende fremtid i FBI ikke støder på knaster.
Hvad smiler du ad?
Det her. Pressemeddelelsen om det ny Carson-Leads forskningsbyggeri.
Et af min fars nye småprojekter.
Jeg har et tilbud, du ikke kan afslå. Opgiv kampen om stillingen, -
- og du får et syvcifret bevis på min families taknemmelighed.
Brian... Bestikker du mig?
Bestikker? Betragt det som et forretningsanliggende.
Tro mig. Alternativet er ikke behageligt.
"Du må dele mine drømme, hvis jeg må dele dine."
- Hvad? - Et Bob Dylan-citat. Kender du ham?
- Du burde gå mere ud. - Det gør jeg måske også.
- Aftenen er ung. - Det er den.
Skål.
Det her ligner et værelse.
- Vi kan godt holde op. - Nej, nej. Jeg har bare ikke...
- Har du ikke nogen? - Det ordner jeg, når tiden er inde.
Nå, "hiv ud og bed en bøn"-tricket. En rigtig renæssancemand.
Vent, vent. Jeg går ned i kiosken. Den ligger på hjørnet.
Så får jeg fat i nogle. Nej, vent, min værelseskammerat.
Han har tonsvis af dem. Nærmest som en præventionsfabrik.
Er det nu slut?
Nej. Jeg skal bare ned ad gangen og hente nogle hos en ven.
Bare gør dig det behageligt.
Jeg venter her.
Et gummilagen...
Hvad fanden?
"Rillet. For hendes skyld."
Jep, jeg havde lige myrdet Brian. Men man må anskue det positivt.
Jeg myrder for en bedre fremtid. Når først jeg er i FBI, -
- kan jeg stoppe masser, hundreder af seriemordere hvert år.
Jeg slår få ihjel for at redde de mange. Lidt ligesom Robin Hood.
Du godeste, jeg må vist have hjælp.
Har du været til psykiater før?
- Nej. Hvordan gør man? - Du skal have svar.
Så vi mødes og stiller de spørgsmål, der fører dig til dine svar.
Så jeg kan sige alt, uden at du lærer mit sande jeg at kende.
Det er dit valg, men hvorfor lyve?
- Jeg afslører ikke mit svage punkt. - Hvorfor siger du det?
Jeg siger bare, jeg må være på vagt.
Passer jeg ikke på mig, hvem gør så?
Det er alles kamp mod alle, og min fremtid afhænger af ikke at tabe.
Jeg har planer og drømme, kun jeg kan realisere. Ingen gør det for mig.
Hvem hindrer dig i at realisere dem?
Andre mennesker. Enhver, der kommer i vejen.
Hvis du kunne være hvem som helst undtagen dig selv.
- Hvem ville du så være? - Elizabeth McGuire.
Hvem er hun?
Starkmans nuværende assistent. Og den næste, der skal til Quantico.
- Og Quantico er? - Mit mål. Min skæbne.
Aha.
Har du ikke ønsket noget så stærkt, at du ville gøre alt for at få det?
Bestemt. Fortsæt.
...derfor ville jeg på West Washington.
Jeg har altid vidst, at kun tre andre kunne hugge stillingen fra mig.
- Og hvis du ikke får den? - Det kan jeg ikke engang overveje.
- Jeg får stillingen. - Hvordan kan du være så sikker?
Det er jeg bare.
Skal vi ikke stoppe her?
Min sekretær ordner afregningen med dig.
- Samme tid næste uge? - Helt sikkert.
- Starkman. - Det er Eric.
- Hvad så? - Jeg har haft en af dine studerende.
- Bryder vi ikke tavshedspligten? - Jo og nej. Men hør her...
Jeg siger ikke navnet, og du siger intet, når du har regnet det ud.
- Okay. Spyt ud. - Ja...
Jeg tror, vedkommende er psykopat lige efter bogen.
Det er nærmest en betingelse for at gå her.
Men hende her har ingen sans for virkelighed eller ret og uret.
En pige? Det snerper derhenad.
Hun er besat af at skulle blive din assistent.
Nå, ikke andet? De unge tror, jeg er deres billet til FBI.
Hold øjnene åbne. Hun... er skræmmende.
Så sig hendes navn, før hun dukker op til en lektion med en AK-47.
Jeg har allerede overtrådt loven.
Men tænk på, at du har sådan en studerende.
Hvad mener du med "tænk på"?
Efter 25 år i FBI aktiveres radaren. Pas på, hun ikke går amok.
Hun har allerede udpeget tre medstuderende...
- Godt, mor... - Mor?
Jeg må løbe. Jeg har en aftale i byen.
Jeg elsker også dig. Vi ses i weekenden... Rachael?
Undskyld. Jeg vidste ikke, du talte i telefon. Din sekretær var der ikke.
Jeg glemte mine nøgler. Jeg er altså skør.
Jeg taber snart hovedet, fordi jeg har en skrue løs. Der er de.
Hvor er det fint, du taler med din mor.
- Hvor gammel er hun? - 72.
Det er en dejlig alder. Der sker så meget nyt. "De gyldne år".
- Er der børnebørn? - Nej.
- Vi har ikke fået børn. - Kunne hun ikke?
Vi er skilt.
Jeg får en ny patient og skal forberede mig. Så du må nok gå igen.
Nu må du bestemme dig. Er det en aftale i byen eller en patient?
Det er ikke pænt at lyve for sin gamle mor.
Vi ses i næste uge.
Efter Eric trængte jeg virkelig til terapi.
Han drev mig til vanvid. Så jeg fulgte min fars gamle råd.
"Intet kan som et sceneskift klare hovedet eller lette på presset."
Og i aften er der jo adfærdsforsknings-fest hos dekanen.
Jeg skal se godt ud. Jeg vil ligne en million.
Det må du meget undskylde.
Modellen for Perkins' rolle i "Psycho" var Ed Gein.
Mit hjerte galopperer, da jeg ser, at gribbene har overfaldet Starkman.
Han brød mønstret, for han myrdede kun to personer.
Jeg ville være kommet tidligt for at få mest mulig Starkman-eksponering.
Og nu er det for sent. Det er en katastrofe.
Jamen, goddag miss Brown.
Hej, Rach. Hvordan går det?
- Hvordan gik det med Brian? - Fint. Kort.
Kort? Hvor kort var han? Jeg mener: Den.
Så langt nåede vi ikke. Han tog hjem.
- Hvorfor ville du så låne et kondom? - Hvorfor krydsforhører du mig?
- Jeg er forvirret. Fik han det på? - Det kommer faktisk ikke dig ved.
Nogle gange fatter jeg dig ikke. Det er, som om du ikke er her.
- Hvad lavede du i aftes? - Bobby kom...
Undskyld. Professor Starkman gav mig en ekstralektion. Den var ikke kort.
Jeg skal kaste op.
- Hvorfor smiler du, skøre? - Kom.
Bob... Professoren har sagt, at jeg får assistent-stillingen.
Jeg måtte ikke sige det, men vi to er jo tæt på hinanden. Det er vildt.
Vi får en masse tid sammen. Og imens tror konen, han arbejder.
Jeg kan måske endda komme på Quantico. Fedt nok.
- Du må ikke sige det til nogen. - Bare rolig. Jeg siger intet.
Her er dødkedeligt. Skal vi ikke bare stikke af?
Perfekt. Jeg henter Starkman. Så går vi på Jittery Joe's.
Der er for mange. Og folk skal ikke vide det med dig og Bobby.
Lad os tage en flaske vin med op til dig.
Du må ikke sladre, vel? Du må ikke lade mig i stikken.
Bare rolig. Jeg lader dig bestemt ikke i stikken.
Som jeg sagde, Cassie, så fungerer lærer-student-forhold altså ikke.
Hej. Jeg kan ikke tage den lige nu, så smid en klat, og jeg ringer.
Hallo, Cassandra, det er professor Starkman.
Den er 11.25, og du kom ikke til ekstralektion.
Ring, så finder vi en ny tid.
Dr. Daniels...
Undskyld, jeg bare kommer, men jeg spekulerer på noget.
Det er i orden, Rachael. Hvordan går det?
Det kunne ikke gå bedre.
- Noget nyt om assistent-jobbet? - Han siger det lige før ferien.
- Hvornår begynder den? - Sidst på ugen.
- Om to dage. Hvordan har du det så? - Jeg er ret sikker.
- Du tror, du får den? - Jeg ved det, Eric.
Godt. Det værst tænkelige sker: Du får ikke stillingen. Hvad så?
Hvad mener du? Den er min.
Du vil have, jeg får styr på, hvad der er galt.
Men jeg kommer ikke i næste uge. Jeg skal skam nok betale det hele.
Men vores problem med at finde hinanden skyldes altså mest dig.
Det er en lille by, og jeg vil tro, du kender de fleste.
Du er født her, ikke?
Det må være frustrerende at se alle de studenter i byen.
Hvert år rejser de til noget bedre, mens du bare sidder her og ældes -
- og tager dig af din gamle mor. Og så er du oven i købet skilt.
Byens kvindelige islæt, bortset fra sexede studiner, må være ret trist.
Alene det er invaliderende. Dit frustrationsniveau må være tårnhøjt.
Et udsigtsløst job og nul kærlighed, mens du tager dig af din syge mor.
Forleden bemærkede jeg godt dit vurderende blik.
Er det rimeligt? Er det?
Det synes jeg ikke.
- Dit liv minder meget om Ed Geins. - Ed Gein?
Ja. Ed Gein. En meget berømt seriemorder.
Ungkarl med en dominerende mor. Hun døde, da han var på din alder.
Han blev skør. Kunne ikke klare tabet. Hvad ville du gøre uden din mor?
Så er det godt. Vi kender ikke hinanden.
De her konsultationer er en proces, så drag ikke forhastede slutninger.
Jeg forhaster mig ikke.
Hvis du åbnede øjnene, ville du se, at de er draget i ro og mag.
Hav en god dag, doktor.
Lad os snakke lidt om Ted Bundy.
Hvad var han for en morder? Hvordan opfattede man ham?
Mr. Lawson ønsker at deltage. Lad os høre.
Han blev opfattet som meget systematisk, meget beregnende.
- Er De ikke enig, miss Newman? - Både og.
Han planlagde hver eneste detalje.
Han valgte sine ofre omhyggeligt og afventede det præcise tidspunkt.
Mens selv ikke FBI's eksperter begreb hans tålmod. Undskyld.
- Helt i orden. - Jeg er stadig ikke enig.
Og han valgte omhyggeligt pladserne til sine ofre.
Han var utvivlsomt systematisk. En praktiker med stort P.
- Stort P? - P er et bogstav i alfabetet.
Mellem o og q.
Vil De sige noget, miss Newman?
Han var systematisk først, men så gik det nedad.
Han begyndte at gemme lig, vaskede deres hår og gav dem makeup på.
Og læggestederne tildyngede han med beviser. Omhyggeligt.
Men hans sidste offer, den yngste af pigerne, var atypisk for ham.
Hende valgte han af et rent behov for at slå ihjel.
Han var både systematisk morder og utilregnelig galning. Med stort G.
De har ret. Han var begge dele. Imponerende, miss Newman.
Hvordan vil De klassificere en morder, -
- hvis nedtur indgik i hans overordnede plan?
En meget interessant hypotese, men vi holder os til kendsgerningerne.
Og man kender ingen tilfælde af den karakter.
Keiths lille kloge-demonstration var uacceptabel.
Og så dagen før Starkman udpeger sin assistent. En katastrofe!
To års knokleri skal ikke gå op i røg. Keiths hjerne måtte stoppes.
Kender I det, når nogen er som en selv? Man føler sig helt normal.
Jeg havde hele tiden troet, han tog noter. Men nej.
Prøv at se de skitser. Fremragende, simpelthen.
Det er nok spild af en ener, men en pige må gøre, som hun skal.
- Hej, professor Starkman. - Miss Brown...
- Hvordan går det? - Godt.
- Så er det den store dag i morgen. - Hvordan?
Assistentstillingen. De meddeler det i morgen, ikke?
Ved middagstid i auditoriet.
Jeg er så spændt. Jeg tror, mine chancer er meget bedre i år.
Opløbet er tæt i år.
Leder De efter Cassandra? Hun er nok allerede taget på ferie.
Det er Cassandra, ikke? Hun har fået stillingen.
Fint for hende, men... jeg må indrømme, jeg er skuffet.
Men som man siger: Det, man ikke dør af, bliver man stærkere af.
Vi ses.
Han elskede mig ikke højt nok. Undskyld.
Hej. Jeg kan ikke tage den lige nu, så smid en klat, og jeg ringer.
Eric, hun er død, ved Gud i himlen.
- Hvem? - Hun.
- Hende, hvis navn vi ikke nævner. - Min patient? Hvordan?
Hun har hængt sig. Du sagde ikke, hun gik i selvmordstanker.
Hun havde tendensen, men jeg var mere urolig over de morderiske træk.
Spar mig for dit psykobavl. Pigen var måske nok avanceret.
- Men skør var hun ikke. - Vi er uenige. Den pige er ikke rar.
Jeg har været meget sammen med hende, og jeg er ikke enig.
Du har bunker af studerende. Hvordan kan du tro, du kendte hende så godt?
Vi er omfattet af reglerne for læge-patient-forhold, ikke?
Det er ikke rigtigt? Du gik da ikke i seng med hende.
Så er det ikke så sært. Hvor kunne du over for Diane?
- Det rager ikke dig. - Fint nok. Hvorfor ringer du?
Fordi du sgu er min psykiater.
Undskyld. Jeg måtte bare tale med nogen.
Jeg elskede hende.
- Kan du skaffe mig nogle valium? - Ja. Jeg ringer en recept ind.
Må jeg give dig et råd?
Her er vi så. Det er den store dag.
Snart er jeg kronet til Starkmans ny assistent og et skridt nærmere FBI.
Det er trist, Brian, Cassie og Keith ikke ser mig. Men jeg er vis på, -
- at de ved, at de ikke gav deres liv forgæves. De bliver stolte af mig.
Vil I lige høre efter? Professor Starkman har bedt mig meddele, -
- at det sabbatår, han havde planlagt at tage næste år, træder i kraft nu.
Så der er ingen assistentstilling i næste semester. Beklager.
God ferie.
Professor Starkman...
Rachael?
Hvorfor er du ikke taget hjem?
Jeg bliver her i ferien, professor.
Venter din familie ikke på dig derhjemme?
Nej. De kommer og besøger mig her.
Har De det godt? Jeg hørte om Deres ændrede planer.
Er det derfor, du er her?
Er det det eneste, I tænker på? En skide assistentstilling?
Quantico. Fatter I ikke, at det ikke er så vigtigt?
For mig er det. Jeg har en drøm, en plan. Jeg har brug for den.
Hvorfor tror du, du får den?
Andre har ansøgt. Nogle, der er bedre kvalificerede.
Hvabehar? Jeg mener, jeg er den bedst kvalificerede.
Nævn en, der er mere ivrig, begavet eller erfaren.
Erfaren? Du aner ikke, hvad du taler om. Tag hjem.
Hvad laver du?
Slap nu af, Bobby.
Hvor har du den fra?
Og den kjole...
- Hvad sker der? - Hvad er der, Bobby?
Hold op. Halskæden. Og Cassandras kjole.
Det var en gave. Kan du ikke huske det?
Du har foræret mig den.
Hold op. Lige på stedet.
Tag hjem.
Jeg mener det.
Jeg må tilstå noget. Jeg har længe følt stærkt for dig.
Længere end du kan forestille dig.
Jeg har altid ønsket, der skulle ske noget mellem os. Noget smukt.
- Jeg elsker dig, Bobby. - Hvad?
- Du må ikke blive vred, Bobby. - Hold op med at kalde mig Bobby.
- Nu bliver jeg lidt forvirret. - Hvordan tror du, jeg har det?
Rachael... Miss Newman, det her er uacceptabelt.
Ja da. Men det var i orden med Cassandra.
Hvordan... Jeg ved ikke, hvad De taler om. Gå nu.
Jeg har altid elsket dig. Fra første gang jeg så dig.
Før Diane elskede dig. Før Cassandra. Selv før Clara elskede dig.
Det var altid mig. Fatter du det ikke?
Hvad ved du om Clara? Det er seks år siden.
Jeg var der. Clara var min babysitter.
Clara, jeg er bange. Gør noget.
Jeg var i Batemans lejlighed. Clara var min faste babysitter.
Hun fortalte om jeres forhold og viste mig billeder.
Du var min første store kærlighed.
Var du i Patrick Batemans lejlighed den aften, han myrdede Clara?
Og du forlod FBI på grund af det. Du bebrejder dig selv for hendes død.
- Du arbejder bare og vil ikke lege. - Vil du lege?
Hun fandt Bateman-sagen hos dig.
Hun opsporede ham, tog hen til ham og hev mig med.
Rig og lækker. Hvorfor kommer vi to sammen?
Du skal ikke bebrejde dig selv. Hun ville være dig utro.
Vidste du, hun var en mær? Det passer. Så det var velfortjent.
Også for Cassandra. Hun syntes ikke, du elskede hende nok.
Nu er det min tur. Og ingen skal komme på tværs.
- Heller ikke Diane og din datter. - Du truer ikke min familie.
Nu tænker du pludselig på din familie.
Du kan ikke holde på et forhold. Og du tror, du er en gevinst.
Men du er bare en mulighed, gamle mand.
Og når du ikke kan knuse flere hjerter, knuser du din egen datters.
Ikke mere.
Farvel, Bobby.
Jeg håber, du havde en god tur.
Hej. Flot moppe.
Sov sødt.
Sådan, ja. Kom tilbage.
Tilbage. Bak, ja. Herhen med den.
Mange tak. De kører fandeme som sindssyge.
Sådan. Godt. Tusind tak. Jeg håber, du har...
- Hvad sker der? - Det er bare professor Starkman.
Han er lidt ude af den i aften.
Det er hos professor Starkman. Læg venligst en besked.
Davs, det er Eric. Jeg er ked af det forleden. Undskyld.
Jeg håber, du fik medicinen. Ring, hvis der er noget. Farvel.
- Hos dr. Daniel. - Stil den om, hvis det er Starkman.
Det var om en konsultation. Jeg satte hende på klokken 15.
Det var hende Rachael Newman. Hun ville komme i dag.
Hvad?
- Rachael Newman? Er du sikker? - Ja. Har du det godt, Eric?
- Jeg kan da godt lave aftalen om. - Jeg...
Nej, jeg har det fint. Det har bare været en lang dag.
Sig til, hvis der er noget.
- Farvel. - Farvel, Mary.
Det er hos professor Starkman. Læg venligst en besked.
Det er Eric igen. Ring med det samme. Jeg er totalt forvirret.
Hvis ikke du har ringet ved tretiden, kigger jeg ind kl. fire-halvfem.
- Hej, skat. - Mor? Far?
- Det lykkedes. - Davs, prinsesse.
Inviterer du os ikke indenfor?
Undskyld. Jo, kom ind.
- Tillykke! - Tak, skat.
Det her har vi planlagt i månedsvis.
Kors, her lugter, som om nogen var død.
Toilettet er stoppet, og serviceafdelingen mangler folk.
Hvor irriterende.
Din lille tøjdukke. Hvad stiller jeg op med dig?
Ikke åbne skabet. Din gave ligger derinde.
Undskyld. Jeg spolerer altid overraskelserne.
- Hvornår spiser vi? Jeg er sulten. - Jeg har reserveret til 17.30.
- Jeg skal nemlig af sted senere. - Er priserne rimelige?
Kan man få en early bird special?
- Det tror jeg ikke. - Øv. Hvad hedder den?
- Chez Gerard's. - Italiensk?
Italiensk mad er for krydret for din far.
- Den er fransk, mor. - Fransk!
- Hvor avanceret. - Ja. Jeg skal lige have pakket.
Tager I ikke tilbage til motellet? Så mødes vi i restauranten.
Fint. Jeg skal på toilettet. Se at få fat i servicen.
Jeg har ringet, far.
Hvordan finder vi det sted? Nej, vi henter dig 17.15.
- Farvel, prinsesse. - Jeg elsker jer.
Det er hos professor Starkman. Læg venligst en besked.
Det er Eric. Jeg ved, du har det slemt, men...
Hende, der hængte sig, har fået en tid her i dag.
Jeg ved ikke, om det er en spøg, men noget er galt. Ring.
Roser er røde, violer er blå, og Daniels vil snart på tråden slå.
Mor, du må ændre den besked. Nå, jeg henter dig 17.30. Vi skal ud.
Du skal nok nå hjem i tide til "Hun så et mord".
- Bon appetit. - Tillykke, mor.
Hvor er den bedårende.
Det er det smukkeste, jeg nogensinde har fået. Hvordan har du haft råd?
- Rustfrit stål. - Det er sølv, dit gamle fjols.
Rustfrit stål. Sølv har noget forfinet over sig.
Nå, men i al fald, -
- som sagt, så sagde jeg til Leora, at det måtte undersøges straks.
Og så venter hun en hel måned med at gå til lægen.
Da hun så gør det, tager han en biopsi, -
- og den er positiv. Det er til at dø over.
Havde hun hørt efter, kunne hun have undgået alt bøvlet.
Vi får jo nok spist på et tidspunkt. Men hvornår?
- Jeg må lige på toilettet. - Glem ikke at vaske hænder.
Hvor er min bøfkniv?
Hun driver mig til vanvid. Sikke en kliche.
Men hvor mange drømmer om at flå stemmebåndene ud på deres mor?
Eller at servere hendes tunge som en early bird special?
- Daniels. Et bord til to. - Jeg har et bord til Dem lige her.
Sæt dig på den anden side. Så kan du se det hele.
Excusez moi, garcon, kan jeg få une autre bøfkniv?
Naturligvis. Voila, madame.
- Vil du hellere sidde ved vinduet? - Det ville da være dejligt.
Godaften. Er det muligt at få et bord lidt nærmere ved vinduet?
Den del er lukket på grund af ferie.
Pyt med det. Her er fint.
- Ønsker De noget at drikke? - En whisky sour. Mor?
Noget vand, så jeg kan tage mine piller.
Som jeg står og stirrer, indser jeg, at min mor ikke må få overtaget.
Jeg er Robert Starkmans næste assistent.
Jeg må opsøge Bobby. Måske kan vi lægge planer i hans hytte i aften.
Han skal smage mine særlige æg.
Undskyld. Er De klar til at bestille?
- Kan vi få lidt mere tid? - Selvfølgelig.
Jeg er lige derhenne. Giv Dem god tid.
Skål.
Du godeste.
Goddag, dr. Daniels. Rart at se dig.
Det må være din mor. Goddag. Hvordan har De det?
Fint, min ven.
Åh, jeg er bare vild med den hat.
Jeg kunne slå ihjel for at få sådan en. Den er bare så kær.
Jeg må hen til mit bord. Hyggeligt at møde Dem.
I lige måde, kæreste.
Vi ses, Eric.
Hvem var den søde pige? En ny kæreste?
Nej. Hun er min patient.
En meget syg patient.
Vil du lige have mig undskyldt?
Undskyld, jeg bryder ind. Jeg er ven af Deres datter.
Miss Newman, kan vi veksle et par ord?
Det varer lige et øjeblik.
Undskyld mig.
- Nu spiser jeg altså. - Kaldte han hende ikke noget andet?
Du har et forklaringsproblem. Du fornærmer mig og truer min mor.
Du har en affære og har hængt dig.
Og nu lader du, som om intet er hændt.
Har du hørt, at jeg har hængt mig?
- Hvorfor siger du det? - En fælles ven fandt dig hængende.
Død. Er det en syg spøg?
Han fandt ikke mig. Han fandt hende.
Hvem hende?
Det er lige meget nu. Det er ikke så vigtigt.
Det vigtige er, at min mor har fødselsdag. Vi tales ved. Farvel.
- Hvorfor sagde han "Miss Newman"? - Ingen anelse. Spis. Jeg skal pakke.
Kan du ikke aflyse? Vi ser dig så sjældent.
Gid jeg kunne, men det er noget helt særligt.
En dreng?
- Ja, en dreng. - Hvad hedder han?
Bobby Starkman.
Bobby?
- Davs, Jim. - Hej, dr. Daniels. Vil De smage?
Nej tak. Jeg tror, vi har et problem. Er Harvey der?
Sigmund Freud i egen person. Hvad så, doc?
Jeg vil godt have efterlyst Robert Starkman.
Laver du sjov? Konen ringede om det samme for 20 minutter siden.
Han kom åbenbart ikke til sine svigerforældre som aftalt.
Det har været helt skørt med den slags.
Det er den tredje efterlysning i år. Ikke også, Jimmy?
- Hvem var det? - Lad os se engang.
Her er en helt ny. Gerty Fleck. Hun er fra administrationen.
Og så er der jo Newman-pigen. Det er syv måneder siden.
En Rachael Newman forsvandt i efterårssemestret.
Jim og jeg ledte rundt om på området, og ved du hvad så?
Davs, jeg er sherif Winslow, og det er mr. Duncan. Vi søger...
- Er De Rachael Newman? - Ja. Hvad er der i vejen?
Vi tjekker lige en efterlysning på Dem.
De er ikke blevet væk, vel?
Næ, jeg har det fint.
Der var hun. Helt uskadt.
- Vil De virkelig ikke have te? - Nej tak.
Jeg kender hende, og jeg stoler altså ikke på hende.
- Opgav forældrene efterlysningen? - Jeg har ikke talt om forældre.
Newman-pigen var forældreløs. Det var en veninde, der efterlyste hende.
- Hvorfra ved I, hun var den rigtige? - Her var kun én Rachael Newman.
Kan jeg overtale jer til at gå med, så vi sikrer os, at alt er i orden?
Ja, selvfølgelig.
- Skal jeg sætte mig ind her? - Ja, ja.
Det er hos professor Starkman. Læg venligst en besked.
Hej. Jeg er næsten færdig med at pakke.
Bare du også er spændt. Hvis du mangler noget, er jeg her lidt endnu.
Ellers ses vi lige straks. Jeg elsker dig.
Kors, hvor du stinker.
Hvordan er du kommet ud? Du ville vel ikke stikke af?
Jeg har lige fået styr på dig, og så volder du problemer.
Nu falder du ikke fra hinanden, Rach.
Jeg kan lide dit værelse. Og jeg kan også godt lide dit navn.
Rachael... Jeg må godt låne det lidt, ikke?
Det er vist en and. Hav nu en god dag.
I lige måde. Og tak.
Hej, mor. Det er længe siden, men jeg kom ind på West Washington.
Ja, er det ikke utroligt?
Det er så sørgeligt med dine forældre og den der ulykke.
Tænk at være forældreløs. Jeg er glad for, du ville tale om det.
Åh, Bobby, jeg sagde, du skulle have din skønhedssøvn.
Vi har en lang nat foran os.
Hvor er du ulækker.
Nu er jeg kun to dunke benzin fra Quantico.
Jeg skal bare have lagt sidste hånd på værket.
- Pas på! - Kors i hytten!
- Jeg tror, det var Newman. - Hold fast.
Ikke nu, Bobby. Vent, til vi når hytten.
Så tænder jeg op. Så skal du blive varm.
Det er vist at overtræde fartgrænsen.
Hun kører 100, hvor hun må køre 60.
Hun kommer op i svinget nu. Så slår vi til.
- Rolig. Ingen skal komme til skade. - Det er svært.
- Det bliver 275 dollars. - Kan du komme op på siden?
- Kan du for fanden ikke gøre noget? - Jo, jo, tag rattet.
Hun sætter farten ned.
- Bliv her. - Pas på. Hun er skingrende gal.
Det er vi så vant til. Ikke, Jimmy?
Luk op...
Kom nu. Hun må ikke slippe væk.
Det ser ikke godt ud.
- Hvad fanden? - Lad det ikke være Bobby.
Bobby... Hvordan?
Starkman. Hvor dælen er damen?
- Kom. - Bobby...
Kors! Bobby...
Et bizart drabsorgie endte i går.
Den 18-årige studerende, Rachael Newman...
Rachael Newmans drabsorgie begyndte med Gertrude Fleck...
Cassandra Blairs lig blev fundet hængende...
Liget af Brian Leads...
Keith Lawson blev fundet dolket...
Ligene af en sikkerhedsvagt og en pedel blev...
Rachael Newmans død efterlader mange spørgsmål.
Først og fremmest: Hvorfor?
FBI-akademiet i Quantico to år senere
Som tilfælde hørte Rachael Newman til de sjældne.
Mere besat end Dahmer. Mere snu end Bundy.
Og mere ansigtsløs end Bateman.
I en idealverden ville hun fortsat være i live.
Men for hende endte det hele i flammer, -
- hvor hun og hendes sidste offer, en af mine venner, Robert Starkman, -
- brændte ihjel.
Gid, jeg havde kunnet undersøge hendes sind bedre.
Men vi havde kun hendes tandkort.
Hun slog otte mennesker ihjel. Otte, som vi kender til.
Rachael Newman er en af en milliard. En af en milliard.
Hun er i en klasse for sig.
Men hun vil konstant minde os om, at folk ikke altid er det, de ligner.
Tak for jeres opmærksomhed.
- Tak, fordi De kom. - Hvem er den til?
Louis Okon.
Værsgo.
- Må jeg få en anden kuglepen? - Værsgo.
- Hvem må jeg skrive? - Elizabeth.
Elizabeth McGuire.
De er så inspirerende. Det er en kæmpe ære at møde Dem.
Hvis du kunne være enhver, hvem ville du så være?
Elizabeth McGuire. Professor Starkmans assistent.
- Det kan du ikke være. - Hvad, Eric? En af en milliard?
Dr. Daniels...
- Kender du hende? - Hvem?
- Elizabeth McGuire? - Agent McGuire.
Hun er den første, der er kommet på Quantico efter første år på college.
Er der noget i vejen?
Man siger, at en strålende fremtid hviler på en glemt fortid.
Jeg satte dr. Daniels i en kattepine. Men man må jo give og tage.
Han fik en bestseller, som er temmelig fejlbehæftet.
Hvordan mon han sover, når han ved, at jeg er her?
Det er nødvendigt, at han ved det.
Hvorfor begå nogle perfekte mord for at realisere en drøm, -
- hvis ikke en sjæl ved det?
Det ville være som ikke at have gjort noget.
Tekstning: Jens Olsen SDI Media Denmark