L O Š S I N
Prevod: Admir Destani (Dartanjan)
Sačekajte ovde. Trebaće nam vaš pasoš.
Pasoš.
Sedite. Uzmi mu izjavu.
Ime: Bruno Kalkanji.
Datum rođenja: 3. novembar, 1951 u Klišiju.
Adresa: Ulica Vinsent Garo 22, Kolomb.
Ime oca: -Rene Kalkanji.
Datum rođenja i mesto? -U Arkeju.
Nisam siguran za datum. Ima oko 55 godina.
Ime majke? -Žana Vernet.
Rođena 19. juna, 1931 u Rouenu.
Umrla je pre dve godine. -Tokom vaše robije.
Napustili ste Francusku da biste otišli u SAD, 11. decembra 1974.
Naredne godine, uhapšeni ste zbog preprodaje droge.
Da li je to tačno?
Započeli ste sa upotrebom narkotika ovde, a nastavili tamo.
No, to je skupa navika, a bili ste bez prebijene pare.
Tako da ste postali preprodavac. Tačno?
Manje-više.
Uhapšeni ste 26. oktobra, 1975
noseći 40 grama čistog heroina koji ste prodavali studentima.
Kazna: Pet godina zatvora,
uključujući godinu dana u klinici za odvikavanje.
Pušteni ste juče. -Tako je.
Imate li neki zanat?
Završio sam za stolara.
Imate li novca? -Ono što sam zaradio u zatvoru.
Koja vam je adresa? -Kuća mog oca.
Da li zna da ste se vratili? -Ne.
Čim ovo proverimo, možete otići.
Mogu li da odem po kafu?
Bertran, odvedi ga u kafeteriju.
Mogu li da uzmem jednu? -Slobodno.
Adresa koju ste nam dali nije tačna.
Vaš otac se odselio, ali pribavili smo njegovu novu adresu.
Evo je.
Dobijate čistu prošlost
ali Narkotici će voditi dosije o vama.
Idem!
Mogu li?
Od kada? -Jutros sam se vratio.
Staviću nam kafu.
Gde su šolje? -U ormaru.
Gladan? -Ne, hvala. Pun sam.
Koliko je prošlo? -Šest godina.
Koliko je sati? -7.10. -Sranje. -Kasniš?
Počinjem sa ekipom u 8.
Još uvek piješ sa tri kocke šećera?
Koliko je sati u Americi? -Jedan.
Jedan popodne? -Da.
Moram da idem.
Osećaj se kao kod kuće.
Spavaćeš na kauču. Moraćemo da improvizujemo.
Imaš hrane u frižideru.
Uzmi moje ključeve. Nastojnik ima rezervne.
Vidimo se večeras.
Nisi izašao?
Sigurno si premoren. -Koliko je sati?
Ustaj!
Večeras jedemo napolju. Ja častim.
Prvo su me stavili u kuhinju, zato što sam Francuz.
Posle sam radio u skladištu plastike. Tu smo teglili.
Bez stajanja. Svaki pokret je tempiran.
Zašto ne stolarija? -Nije je bilo.
Šta je onda bio posao? -Utiskavanje.
U početku si previše umoran da bi razmišljao,
što ume i da bude dobro.
Jednom kad uđeš u štos, sve radiš automatski.
Nakon posla sam čitao.
Uveče i nedeljom.
Nije loše.
Šta je s tobom?
Sa mnom? Mojim poslom? Dobro je, valjda.
Mnogo toga se promenilo.
To jest, čini se da jeste, ali u stvari nije.
Glasamo za iste ljude i sve je gore.
Ćutimo kao neke biljke.
Ne želim da tako završim.
Ne bih da stavljam so na ranu, ali da li bi mi rekao...
O tvojoj majci?
Šta želiš da znaš?
Kako je umrla?
Barbiturati.
Išlo je postepeno.
Počelo je kada si otišao.
Dala je otkaz.
Nije mogla da spava.
Nije razlikovala dan od noći.
Prepisali su joj lekove...
Smeće.
Sve više ih je tamanila.
Pokušao sam da je sprečim, ali ih je skrišom uzimala.
Imala je srčani udar.
Madelin ju je našla.
Ležala je na podu.
To je sve.
Treba li ti još nešto?
Laku noć.
Ako čuješ buku, zanemari je. Ustajem rano.
Još jedno, moliću.
Popijte još jedno. -Ne, hvala.
Ja častim. -Ne bih stvarno.
Hajde. Dajte čoveku piće.
Rekao sam da neću, aman čoveče! Ostavi me!
Ideš?
Da, moram da završim neke stvari,
i da potražim posao.
Vratio si se? -U sredu.
Bio sam blizu, pa rekoh da navratim.
Može li poljubac, Madelin?
Dolazim odmah.
Sačekaj me tamo.
Mogu li? -Da.
Preuzmi blagajnu na časak.
Nismo mislili da ćeš se vratiti.
Ali sam tu.
Izmenio si se.
Ti nisi.
Kod oca si? -Da.
Kako ide? -Dobro smo.
Barem tako mislim. Nisam siguran.
Ispričao ti je za nju?
Jeste.
Sve.
Često si je viđala?
Da.
Terala sam je da se više kreće, bude aktivnija, ali...
nije htela da sluša.
Zašto si prestao da joj pišeš?
Nisam imao šta da kažem.
Pisao sam jedno te isto pismo.
Šta znači "O.T."?
Obučeni tehničar.
Nije to za tebe.
Moraćeš da potražiš nešto skromnije.
Ne brini, mogu ja to. Moral mi je visok.
Da te nisu uhapsili na vreme,
do sada bi bio profesionalni diler.
Probisvet.
Društveni otpad.
Jašta. Bar ne bih tražio posao.
Bili bi puni k'o brod. Držali bi otmene hotele,
imali bi račune u bankama, jahtu.
Plovili bi oko sveta. Ti bi bio kapetan,
a ja kormilar. Govorio bi:
"Pravac Bermuda, sine!"
Izlaziš?
Idem na svež vazduh, ako nemaš ništa protiv.
Trebaju ti pare?
Imam.
Kamion broj tri. Ti...ti...
Vas dvojica na broj 4.
Ti tamo a vas dvojica idite sa Šošarom.
Ne ti. Ovo je za jake momke.
Jesi li Francuz?
U redu, ali lomićeš kičmu zajedno sa ostalima.
Sačekaj tu. Vi momci na broj 6.
U redu, pokret. -Hajde.
Dobro si?
Imaš muda.
Većina Francuza pobegne nakon tri dana.
Gde si bio pre?
U zatvoru.
Kalkanji.
Šta je? -Došao sam da te vidim.
Pozdrav, šefe! -Čuvaj se.
Da ne stojimo ovde kao semafori. Žedan sam. Idemo.
Ja častim.
Jesi li bogat? Legla mu je plata.
Čime se bavi? -Pitaj njega.
Transportom. -Voziš?
Istovarujem. -To je krvavo zarađen lebac.
Da si me slušao...
Ja te slušam 30 godina, pa opet ništa.
Ispraznimo bocu.
Lakše to. Neće moći da se popne uz stepenice.
Da sam rekao Fransoaz, pozvala bih vas na večeru.
Ja častim. -Čuj ga.
On misli da sam pijan. Nikad se ne napijem.
Vreme je za fajront.
Ostaviću vam kola.
Pokupi me sutra.
Čuvaj se, mali.
Ne brinite za mene. Nadživeću vas.
Nedostajaće mi. -Daće otkaz?
Ne, ide u penziju sledeće godine.
U koliko sati sutra? -U isto vreme.
Uvek si govorio da je petak najbolji dan u nedelji.
Nekada je to bio dan za isplatu.
Nadzornik bi nam doneo koverte.
Mogli smo da osetimo novčanice unutra.
U to vreme se to činilo kao mnogo para.
Šta to gledaš?
One dve.
Šta s njima? -Lepe su.
Možda. Previše sam mator za te stvari.
Šališ se. Hoćeš da kažeš...
Hoću da kažem da nije to za mene.
Baš mi prija što ovako sedimo i razgovaramo.
Dobio sam platu, hoću da pridonesem.
U vezi čega? -Troškova domaćinstva.
Nema potrebe. -Svejedno želim...
Batali.
Budi tu.
Rade povremeno kao kurve.
Daće nam popust zato što smo dvojica.
Pozvaću ih da nam se pridruže.
Sedite.
Ti si Bruno. Kako se tvoj drug zove?
Rene.
Ja sam Marina... Predstavi se.
Silvija. -Nije baš pričljiva.
Mogu li da uzmem jednu?
Slobodno. Šte ćete da popijete?
Pile smo sok od paradajza.
Radite u blizini? -Ne.
Mi smo...
Sada si svodnik?
Bitango!
Šta sam uradio? Reci mi. -Tornjaj se!
Jesi li pijan? U čemu je problem?
Idiote! Zar ne shvataš da je umrla zbog tebe?
Ti si je ubio!
Upropastio si mi život, a sada podvaljuješ jeftine droce!
Radije bih drkao!
Drži se podalje od mene.
Ne mogu očima da te vidim.
Stiglo ti je pismo iz Instituta za mentalno zdravlje.
Vidimo se.
Kada ste pušteni? -Pre mesec dana.
Jeste li došli u iskušenje od tada da se vratite staroj navici?
Ne.
Imate li seksualne odnose? -Da.
Za novac.
Morate li to da pitate?
Objasniću vam našu funkciju.
Dolazite ovde na kontrolu i konsultacije.
Mi smo Institut za mentalno zdravlje, a ne policajci.
Ako ne dođete na kontrolu,
moraću da obavestim odeljenje za narkotike.
Tu smo da vam pomognemo. -Kako?
Imam isti problem kao i svi - pare.
Našao sam posao i izgubio ga nakon dve nedelje.
Moj problem je što sam nezaposlen.
Mi nismo biro za zapošljavanje
ali možemo vam pomoći da nađete nešto u struci.
Stolarski radovi.
Zar nismo imali nešto? -Ne više.
A Dusar? -To nije u njegovoj struci.
To je knjižara. Šta vi mislite?
Što da ne? Pokušaću.
Moram da vas upozorim da je jedan od zaposlenih...
Koliko dugo je ona tamo?
Šest meseci.
Na post-rehabilitaciji je. Da li vam to smeta?
Nipošto.
Pozovi odmah Dusara.
Dobar je on čovek. Videćete.
Mogu li da vidim g. Dusara?
Radi čega? -Posla.
Ja sam Bruno Kalkanji.
Poslali su me iz... Mislio sam da već znate.
Znam. G. Dusar nije trenutno tu.
Mogu li da ga sačekam?
Ako želite.
Stara izdanja?
Aha.
Mogu li nekako da ti pomognem?
Iskreno, ja nisam intelektualac.
Stripove ne prodajemo.
Katrin, našao sam novu verziju. Pogledaj.
To ti je treća. -Ali je najbolja.
Duet u prvom činu je straobalan...
Gospodin Kalkanji te čeka.
Bruno Kalkanji! Drago mi je što vas upoznajem.
Da li ste kojim slučajem povezani sa Galijanijem,
ljubavnikom madam Depinej, koji je napisao "Dijalog o Ženi"?
Uzgred, Katrin,
vidi da li je Degref nabavio "Dijalog Kurtizana".
Odmah? -Da, klijent je želi danas.
Pretpostavljam da znate da nam treba neko
ko će rukovoditi narudžbinama i isporukom kataloga.
Ali najpre, tu je inventar.
Pokazaću vam.
To je privremen posao,
ali kao što ćete videti, poprilično je obiman.
Katrin insistira da sve bude cakum-pakum.
Previše je logična da uvidi da ovaj takozvani nered...
Svinjac... -Odražava moj koncept reda.
Ali ne izgleda uredno. Ona preferira vidljiv red.
Pokazaću vam. Recite bilo koji naslov.
"Crveno i Crno".
Odlično! Koje izdanje?
1854? Zatvoriću oči.
Evo ga. Proverite.
Bili ste u pravu. -Dabome.
Kada možete da počnete? -Odmah.
Ne možete još uvek da uradite popis.
Katrin, od čega može da počne?
Narudžbine. Liste su na mom stolu.
Prosto je. Knjige su razvrstane...
po žanru i imenu autora.
Besan sam k'o ris.
Tri sata čekanja za dva bočna sedišta.
Ne kraju? -Ne, hvala Bogu.
Karlose, ovo je Bruno. On nam pomaže.
Vidi. -Nabavio si je. -Jesam.
Solti je bolji. -Nisi je ni čuo.
Jesam. -Čuo si je, ali da li si je slušao?
A ove? -Nisam mogao da ih nađem.
Čekao sam vas.
Nisu pod slovo "L". Potražite ih pod "D".
Ovde se ističe. Veličanstveno je.
Ali je Kabalje bolja u niskim tonovima.
U niskim tonovima, možda, ali čak i tad...
Većina njih koristi grla i vokalne akorde.
Ali Freni peva čitavim svojim telom,
sa čitavim opsegom emocija.
Ovo je opera.
Šta ti misliš?
Nemam komentar.
Nisam sva svoja danas.
Nemojte da vam pokvarimo večeru.
Ne, naprotiv...
Uživam dok vas slušam.
Kako ide?
Dobro, završiću ranije.
Brzo učite.
Pretpostavljam. Vešt sam sa rukama.
Kad budete spremni, uradićemo popis.
Pozvaću je. Katrin, Robert je.
Šta da ti kažem?
Ne, mislim da ne.
Rekla sam ti... ne znam.
Šta je sa popisom?
Da. Počećemo od magacina.
Gde da ih stavim? -Na sto.
Popnite se gore.
Izvucite sva imena koja ne počinju na "A".
Amiot... Apoliner... Karko...
Koja je ona tamo?
Verlen.
Sranje!
Neka, ja ću to da uradim.
Zašto ste odabrali ovaj posao?
Nisam. Oboje nas je poslala ista agencija.
Ovde sam šest meseci. Sviđa mi se.
Ja neću izdržati toliko dugo. -Što?
Dusaru ste dragi. -I on je meni.
Problem smo vi i ja.
Ja sam kriva. Ne želim da budem gruba.
Ali ipak ste.
Ne. U svakom slučaju, to nije razlog za odustajanje.
Jeste.
Otkako sam došao...
desilo mi se nešto...
što nisam osetio...
jako dugo.
Želim da te držim u naručju.
Zaljubljen sam u tebe.
Znam da je beznadežno, ali sam morao to da ti kažem.
Nije beznadežno.
Bilo je jače od mene. -Nema veze.
Više ću se potruditi sledeći put.
Pristaviću nam čaj sa rumom.
Ovde je ledeno.
Nema grejanja? -Ne.
Prostoran stan.
Ogroman je. -Nije moj.
Čiji je? -Ničiji.
Moj otac je vlasnik.
Sedi.
Ima još 3 ili 4 slična ovom.
Šta će mu?
Zarađuje za život. Bio je imućan.
Loše je ulagao i izgubio sav kapital.
Sada se snalazi kako zna i ume.
Kupuje stare stanove, renovira ih i prodaje.
Ovaj je prazan godinu dana.
Ne može da priušti da ga preuredi, pa ja živim u njemu.
Sama?
Šta je sa tipom koji te je zvao?
Robertom?
Nekada mi je puno značio. Ali sada...
gotovo je.
Šta?
Ništa.
Želiš da znaš da li se i dalje drogiram?
Ne.
I dalje to radim.
Sa vremena na vreme.
Ima li još soba? -Da.
Mogu da pogledam? -Razmišljaš da ga kupiš?
Nego kako.
Ovo je bila biblioteka.
Lepa je. Ima i tepih.
Nema svetla? -Nema sijalice.
Sviđa mi se ovde, u mraku.
Od tada ga nisi video? -Ne.
To te izjeda? -Da.
Kasnimo.
Nije li nesrećniji od tebe?
Možda, ne znam.
Nemoj zaboraviti onu aukciju u Londonu.
Neću.
Trebalo bi da kreneš u subotu,
vidiš Mekmilana u nedelju, i ostaneš do utorka.
Učiniću to.
Želeo bih da pogledam ovo.
Dakle, živiš sa Katrin?
Da.
Da li vam to smeta? -Ni slučajno.
Naprotiv.
Nisam te očekivao.
Nameravao sam da ti kažem, ali...
Ne moraš da objašnjavaš.
Svako vodi svoj život.
Svako živi...
kako želi...
najbolje što ume.
Jesi li jeo? -Ne.
Bila mi je potrebna.
To je tvoja stvar.
Sada znaš za nas.
Drago mi je zbog toga.
Kako si? -Nije loše. -Radiš?
Da, u knjižari.
Dobro plaćaju?
Nedovoljno da bi se oporezovalo, ali guram nekako.
Tvoj otac i ja smo dugo zajedno.
Koliko dugo?
U tim okolnostima bilo je prirodno.
Ti, još i tvoja majka koja je izgubila volju za život.
Volela sam ga i pre toga.
Što da ne? Nemamo čega da se stidimo!
Radili ste joj to iza leđa.
Šta to treba da znači?
Šta to insinuiraš?
Rekao si mi da sam je ja ubio,
da je umrla zato što sam otišao.
Što je istina. -I ti si!
S kojim pravom razgovaraš sa mnom tako?
Ko te je zvao da se vratiš?
Izvinite me.
Bruno, nemoj tako da odeš.
Pusti me! Oboje ste skotovi!
Povuci reč! Da si je smesta povukao!
Đubre matoro.
Brat moj! Kako si?
Ovo su mi drugari.
Hajde.
Gde si bio? I dalje te zanima stolarija?
Mogu da ti sredim šljaku.
Našao sam, ali ispričaj mi o tome.
Radim u izradi plakara.
Šef traži stolara.
Dobar je čovek, nije zadrti rasista.
Bavi se izradom plakara, ali su mu stručnost stolice.
Za početak ćeš montirati.
Ako se pokažeš, stavićemo te na lajsne.
Dogodine ćeš biti obučeni izrađivač plakara.
Šta je Dusar rekao?
Ništa. Prolio je nekoliko suza, ali razume.
Uostalom, jedini problem smo mi. Mislim, ti.
Ne zameraš? -Ne, drago mi je zbog tebe.
Hteo sam da te pitam za savet, ali im je gorelo pod nogama.
Gde je ta tvoja kapela?
Strašan si vodič.
Trebao si da skreneš desno.
Skrenuo bih, da si me upozorio na vreme.
Kaže se: "Skreni desno na sledećoj raskrsnici."
Tako da mogu da usporim i skrenem.
Upozorio sam te.
Dusare, pravo si zakeralo!
Najbolje da zaboravimo kapelu.
Kojim putem da idem?
Ova mapa više odmaže nego što pomaže.
Mislim da ću skrenuti levo.
Čekajte! Znam gde smo.
On zna.
Dolazili smo ovde leti, u obližnjoj kući.
Ovde sam prvi put vozio bicikl.
Slomio sam ruku.
More je u onom pravcu. -Šta da radim?
Idemo ka moru.
Mislili smo da ste nas zaboravili. -Ne.
Osim kuhinje, ništa se nije promenilo.
Leti, sa svom decom naokolo, prenatrpani smo,
ali nama dvoje to ne smeta.
Vi ste dolazili ovde tokom cele godine, zimi i leti.
Koliko je prošlo? -Četrdeset godina.
Sećate se stola?
Plod ljubavi.
Nema eksera, samo tiplovi. Čisto umeće.
Njegov otac ga je izradio. Predano je radio na njemu.
Mrzeo je obalu, ali je dolazio ovde svake nedelje.
Nastavio je da ga usavršava.
Tad ste vi došli ovde.
Šta on to radi? Je l' lud? Ne sme to da radi!
Što da ne?
Voda je ledena. Dobiće...
Fenomenalno se osećam.
Trebali ste da mi se pridružite.
Znojim se od vrućine.
Šta je?
Hladno ti je?
Nije to.
Ne. Hoću sama da šetam.
Plati račun. Idemo kući.
Znaj da ona nije potpuno izlečena.
Pokušava da se nosi s tim,
ali ponekad, kad je previše bolno,
najbolja pomoć je sprečiti je da se tajno drogira.
Znaš na šta mislim?
Znam.
Šta je to? -Radim.
Dusar želi da objavi knjigu o Paulu Kleu.
Moram da nađem tekstove
i izaberem reprodukcije.
Od podneva radim na tome.
Jesi li umorna? -Ne.
Vidi šta sam našla:
"Sa 29 godina gubim moje verovanje u nesreću..."
Gladan? -Malkice. Ti?
Ne još. Jela sam u 7. Ako ti nije teško,
donesi mi malo vina.
Vratili su se,
ona dva brata koja žele da kupe moju prodavnicu.
Nemoj samo mene da pitaš za savet.
Nisam ni planirala.
Ostavi me ovde.
Uzmi ovo.
Šta ćemo? -Zašto pitaš? Kiša je stala.
Jesi li siguran?
Nisam siguran. Nisam Bog. Hajmo!
Ponesite opremu.
Jesi li povređen? -Ne znam.
Dao sam mu sedativ.
Poslaćemo ga na snimanje.
Nije izustio ni reč, nije se požalio,
stoga nismo ni slutili da je nešto ozbiljno.
Zatim su pregledali snimke.
Slomljen kuk.
Za mlade ljude to ne predstavlja problem,
ali on je u godinama.
Operisali su ga.
Ako sve prođe dobro, započeće sa rehabilitacijom.
Ali će trebati vremena.
Kada se to desilo?
Pre tri nedelje.
Zašto mi nisi javio? -Nije mi dao.
Između vas dvojice, ne znam...
Zar iz bolnice ne obaveštavaju rodbinu?
Da, ali precrtao ga je.
Šta je precrtao?
Tvoje ime.
Šta ćeš da uradiš? -Ništa.
Nećeš pokušati...
Neću otići tamo.
Izvinite, mogu li da razgovaram sa Brunom?
Ni juče?
Ne, hvala. Zvaću ponovo.
Insistiram.
Gde je ona? -Spava.
Zašto ne skočiš? Brže je!
Ne pričaj tako sa mnom. Čist sam 5 godina.
Ne treba mi više,
nije do toga.
Imam nekih problema, hteo sam da skrenem misli.
Šta je s njom?
Skreneš misli!
Jedini način da skreneš misli je da skočiš kroz prozor.
Od čega da skreneš misli? Sebe, sveta, samoće, straha?
Odabrao si najkukavičniju opciju!
Suoči se sa sobom!
Slušaj,
Devet je uveče, 63 mi je godina...
Hladno mi je, homoseksualac sam, i do guše u dugovima.
Ne mogu da priuštim moj način života, prodavnicu, Katrinu i Karlosa.
Zato popijem koju čašicu... ili celu flašu.
Zašto matora budala pije? Ima svoje knjige, ploče...
Da, ali želi da skrene misli.
Doviđenja, prijatelji. Odoh. Kada ću se vratiti?
Kad budem trezan.
Sve je pod konac, ponovo mi je 30 godina.
Nema Bruna ili Katrine da me brinu.
Držim knjižaru. Svi su homoseksualci,
ili ih u suprotnom progone.
Karlos će biti liberal, umesto idiota.
Da, lepo je skrenuti misli.
Jedino ako smo sigurni da ćemo se iz njih vratiti.
Dusare, odvedi me.
Moram da se vratim...
i dovršim lečenje.
Jesmo li gotovi? -Gde su klješta? -Napred.
Polazimo.
Ne može više ovako.
Ako me inspekcija uhvati, usrao sam motku.
Za sada radiš na crno,
ali će to od sada biti nemoguće.
Problem? -Veliki.
Ne bih da te otpustim. -Ni ja.
Ali ako te uzmem za stalno,
postaviću nove aršine.
Znaš li na šta mislim?
Odlučio sam da...
Da me zadržiš i prijaviš. -Tako je.
Red je da nazdravimo.
Kakvo skrovište!
Vrteo sam se satima u krug.
Ja to radim čitav mesec.
Nakon tretmana mi je trebala promena.
Sindrom povlačenja. Ali se držim nekako.
Kako izgledam? -Blistaš.
Otkako se preselio u hotel, izgubili smo kontakt.
Znao je da ne treba da se vidimo ili čujemo.
U početku mi je slao pisma.
Pisao je o meni, ne o sebi.
Zanimao ga je napredak.
Ali mi nije odgovorio na poslednja dva pisma.
Zna da sad može da me zove.
Ruku na srce, ne znam ga, ali to ne znači...
Ne dopada mi se. -Znam.
Kako da ti se zahvalim?
Upozoravam te: lektura je težak posao.
Što se tiče mojih zabeleški, slobodno koristi vlastiti sud.
Jesi li zaposlio nekog novog?
Ne, snalazim se sa Karlosom.
Mada on insistira samo na prestižnim delima.
Ako ga pošaljem u magacin, gospodin se uvredi.
Pogleda me i kaže: "Zašto je? Zašto ne on?"
Šta hoćeš? -Da čujem novosti.
O tvom ocu? Nemam ih.
Izbacio me je.
Nisi znao? -Kako bih znao?
Ne želi nikog da vidi, čak ni Andrea.
Zatvorio se. Nastojnik mu donosi hranu.
Prava je zver.
Sa njim moraš biti strpljiv.
Što sam i bila godinama.
Ali ne mogu više.
Očekuješ nekog?
U redu je. Poranila sam.
Imam 47 godina.
Imam još uvek vremena, ali ga ne smem traćiti.
Želim da živim punim plućima.
Postoje drugi muškarci, koji vole život, rizikuju.
Sa tvojim ocem, nisam imala šanse.
Volela sam ga, ali se povukao.
Postavio je zid između sebe
i čitavog sveta.
Da, istinski sam ga volela...
Kao što sam i tebe.
Ali ste obojica slični.
Ja tu ne mogu ništa.
Među vama se isprečila žena
i ja tu ne mogu ništa.
Moram da se pobrinem za sebe.
Rekla sam da imam 47. Imam 49. Moram da se utrkujem s vremenom,
i da ne pobrkam brzinu sa žurbom.
Vidi, vidi. Došao si.
Ne radiš danas?
Nedelja je.
Jeste.
Pošao sam u...
Idi. Ne obaziri se na mene.
Biću dobro.
Malo je teško u početku.
Imaš moj ključ?
Toliko o rehabilitaciji.
Ipak se snalazim,
manje-više, kao što vidiš.
Ali moji radni dani su prošlost.
Sedi.
Uopšte ne izlaziš?
Možeš da ideš liftom. Udahni malo svež vazduh.
Šta radiš po ceo dan?
Čitaš, slušaš radio...
Gledaš televiziju. Ponekad navrati nastojnik
pa razglabate o situaciji u svetu.
Zašto ne želiš da vidiš Madelin?
Nije mi do toga.
Misli da ima obavezu prema meni.
A i ne mogu više da podnesem te njene parfeme.
Pitaj je da promeni marku.
Jesi li za piće?
Prazna...
Tamo imaš drugu flašu.
Pogledaj.
Ponesi čašu za sebe.
I ova je isto prazna. -E, do moga.
Otići ću da kupim. Treba li ti još nešto? -Cigare.
I kafa.
Mogu li da dobijem Katrin?
Katrin Segal?
Znate li kada će se vratiti?
Samo joj recite da je Bruno Kalkanji zvao.
Da, Bruno.
Nije ništa važno.
U stvari, jeste.
Ne, zvaću ponovo.