Engang havde jeg et smukt fædreland.
Der voksede egetræet stolt, og violerne nejede blidt.
Det var en drøm. Den kyssede på tysk, og den talte tysk.
Du aner ikke, hvor herligt det lød.
Ordene ich liebe dich... Jeg elsker dig.
Det var en drøm.
Adam!
- Det er nu, Adam. - Min værtinde, Ruth Edelson.
Jeg har et spørgsmål? Er jeg stadig lige flot?
- Sig sandheden. - Ja, da, Adam.
Der er ikke tid til at spise morgenmad.
Jeg har aldrig spurgt, hvor gammel du er, min ven.
- Du er en heks. Du har snydt tiden. - Søde Adam...
Da du var faldet i søvn i går, tænkte jeg, at denne kvindes hud -
- er glat som porcelæn.
Jeg kan faktisk spejle mig i den.
Hvad skjuler du her, min egen?
- Lad mig se... - Hold op, Adam!
Et blåt mærke.
Jeg er ked af det, Adam. Tro mig.
Tilgiv mig, Adam.
- Godmorgen. Vi skal gå nu. - Glem ikke Olivettien.
Undskyld, Adam. Jeg burde ikke have ringet efter dem. Undskyld.
Helt i orden, Ruth.
Du smager af... sæbe.
- Hvorfor gjorde du det? - Hvad er det, jeg skal have gjort?
Du ved, adskille en kvindes rygrad fra kraniet.
- Kvæle værtinden. - Det er absurd.
Det var ikke med vilje. Han ville bare hjem.
Ikke sandt, Adam?
Så blev jeg atter kørt tilbage til mit hjem i ørkenen:
Seizlinginstituttet. Grundlagt af amerikaneren Rebecca Seizling.
Et center, hvor dr. Nathan Gross kunne udvikle nye terapimetoder -
- og hvor overlevende fra nazisternes kz-lejre kunne bo.
Muhammed...
Så I det?
Kom så. Chefen venter.
Sikken krammer! Hyggeligt at se dig.
Sviner jeg? Jeg vil ikke slæbe sand ind.
Heil til Rebecca.
Mine bedste venner... Hvad nu? Transport?
Er alle blevet vanvittige?
Jeg har gemt 200 dollar. Hvad skal jeg gøre med dem?
AT&T på børsen. Giv dem til mig, så får jeg dem til at yngle.
- Var Columbus jøde? - Ja, da, mrs. Lipowitz.
Men han var også italiener, og dem kan man ikke stole på.
Ja, de er oplyste, men de indsmigrer sig også -
- og det tror de, folk glemmer og tilgiver.
Mit tog!
Du ved jo, at mrs. Seizling har forbudt forbrændingsmotorer her.
Arthur, du ved, hvad jeg mener.
Godt at være tilbage til instituttet, men ikke som forsøgskanin.
Denne gang er jeg her for at afsløre personalets galskab.
Dr. Nathan Gross og de andres forsømmelighed og inkompetence.
- Han lyver! På hvis ordre? - Bagels! Gefilte fisch! Abendtisch!
Hun kommer. Jeg hørte hendes skridt og uregelmæssige hjerteslag.
Sygeplejersken Gina Grey, en perle i en mødding.
Et regelsæt med en perfekt røv.
Hold op, Arthur, så er du sød.
Adam, kommer du med mig? Dr. Gross vil hilse på dig.
Tag nu Deres piller, mr. Blum.
Ikke nu.
- Du har tabt dig, Adam. - Jeg har længtes efter at se dig.
- Mest om natten. - Jeg har hørt om dine nætter.
Men du ønskede sikkert ikke at gøre værtinden fortræd?
Lad mig mærke din duft, Gina.
Præcis, som jeg husker den.
Kærtegn mig!
Kom dog indenfor!
Det der kan du godt lide, hva'?
Ja, den der bratte overgang.
Det ene øjeblik her, det næste... pist væk.
Hvorfor kan vi ikke hjælpe dig? Du, som er så velbegavet.
Navn: Adam Stein. Ingen familie. Nr. armen: 76345. Kom til sagen.
Trods al din viden og din 6. eller 7. sans -
- så er du tilbage efter at have forsøgt at myrde en kvinde.
- Det er løgn, og det ved du. - En kvinde ved navn Ruth Edelson.
- Du er ynkelig, Gross. - Og hvorfor er jeg det?
Dengang kunne vi ikke tro på noget. End ikke på solen -
- men du tror på mirakler. Ikke blot tror, du er afhængig af dem.
Det er mere end komisk, det er modigt.
Der findes kun én person, der kan udrette mirakler her.
Det er enkle cirkuskunster.
Jeg har været stjernen i dine medicinske eksperimenter -
- og du har fejlet, så tal ikke om mirakler.
Som døende klovn skal man fejle, men hvordan har du hjulpet mig -
- eller nogle af de andre?
Du har ret. Jeg beklager det dybt.
Fint nok. Hvordan har du det på det personlige plan?
- Hold op. Adam. - Du har en dårlig dag, ikke?
Mælk og bittersalt løser problemet. Forstoppelse er træls, men rolig.
- Du bør bruge dine evner bedre. - Ja, hvis jeg ville, men nej.
Jeg skal være dit mirakel...
...som aldrig fandtes.
Det der har vi hørt før. Gå ind og hvil dig. Afgang!
Hvor pokker kommer blodet fra?
- Ingen puls. - Om 100 år kan det måske kureres.
- Gør plads, Rachel. - Lad ham være, Rachel.
Tak, gode gud! Messias' fødselsveer!
Jeg vidste det! De er begyndt.
Godt, du er tilbage, Adam.
Min hustru, Gretchen. Og lille Ruthie.
Maltwhisky.
Godt for søvnen.
Nuvel!
Gretchen er så sød! Men hun synes ikke om det.
En dyr Stradivarius...
Mine herskaber, Damen und Herren Adam Stein!
Min smukke hustru Gretchen! Kvindemennesket er tosset på scenen.
En frivillig, tak.
Nej, ikke dig igen... men dig kan jeg godt bruge.
Jeg så Dem straks. Giv manden en applaus.
Han er genert. Kender vi hinanden?
Nein.
Denne unge mand ville ikke gå i Adams cirkus i aften.
Han havde andre planer. Han ville nemlig... tage sit liv.
Gå ikke, min ven!
Lad mig tage et kik. Måske er der noget positivt...
Her står en mand med eksamen fra Heidelberg.
Han er ingen superstuderende. Det her er Zyklot 17, dyrebedøvelse.
Den giver permanent smertelindring.
Sig, hun skal lade mig være.
Jeg magter det ikke.
Hører du, hvad jeg beder dig om?
Det ville jeg gøre, hvis jeg ville, men det vil jeg ikke.
Hvad pokker har du gang i?
- Tys, skat! Flyt dig lidt. - Jeg ringer efter natsygeplejersken.
Jeg er her og står til tjeneste.
Tak. Mine damer og herrer -
- lad mig præsentere min datter, den fantastiske, vidunderlige:
Miss Ruthie!
Er hun ikke vidunderlig? Frygt ikke, min engel.
Kan du se noget, Ruthie? Hun svarer nej!
Min kone ser skævt til mig. Hvilket dejligt smil! En applaus!
Hvad har du dernede? Herligt!
Min hustru Gretchen. Må jeg bede om fuldstændig ro!
Nuvel...
Ruthie! Hun vil gøre alt for at slippe for det her.
Intet snyderi!
Da du hev bindet af og blinkede... det fortsætter vi med.
- Det var genialt! - Far, du har besøg.
- Var det spontant eller bevidst? - Han er her nu, Adam.
Volk...
Herr Stein...
Artister skal være medlemmer af Reichstheaterkammer. Det er De ikke.
Ingen humor.
Syntes Deres mænd om sketchen med bjørnen?
Skyd den!
Du var advaret, Adam.
Jeg er ikke politisk. Alle elsker cirkus.
Jeg indrømmer, at det har været lidt kedeligt.
Så sent som i går styrtblødte han.
I marts fik han kræft i bugspytkirtlen og et hjerteanfald.
Manden spyttede nærmest en lunge ud.
Selvdestruktion er en sær størrelse.
Adam Stein har kontrol over sin krop og over dig.
- Og over andre dele af personalet. - Spis nu din gåselever.
Wolfowitz, du ser herrens ud! Også i den grad!
Rachel, min skat. Du er bedårende!
Du støtter himlen, Zelda, men sid ned.
Schwester har drømt igen. Det sker snart, siger hun.
Og hun har ret. Lad høre...
Han kom igen i nat. Ærkeenglen...
Han lagde sig hos mig og sagde, at Adam skal lede de lidende -
- som har blå tal ud i ørkenen. Himlen vil åbne sig...
Ja, Rachel, men ikke endnu. Ikke før frokost.
Jeg skal lede og frelse. Man er vel en klovn.
Så du det?
Han tager penge fra patienterne og investerer dem på børsen.
Gross... Du?
På instituttets vegne. Han er en kompetent økonomisk rådgiver.
Du er værre end Schwester, som tror, han er vejen til frelse.
- Jeg må tale med dig... - Senere.
Hvad er det, Adam? Lyden af hovslag?
Gross!
Hvem har lukket en hund ind?
- Hvem har medbragt en hund? - Hvad? Her er ingen hunde.
Da jeg kom, blev jeg lovet -
- at man aldrig nogensinde ville tillade hunde her.
- Hvor kunne du gøre det! - Rolig nu.
Du godeste!
Adam. Nu går vi ind på dit værelse.
Så, så, Adam.
Far...
Du er min engel, Ruthie. Vær ikke bange.
Du der!
Halløjsa, Adam Stein!
Tysklands sjoveste mand dukker op i Stellring af alle steder!
Kom her, Adam.
Jeg er kommandant Klein. Jeg er glad for, du er her.
I skulle have set ham i Berlin.
Han kunne imitere alle dyr. En rigtig klovn.
Nå, Adam. Lav et nummer.
Få os til at le.
Mor! Hvor fører I mig hen?
Nej! Nej!
Imitér en hund for Rex.
Du har fået en ven, Adam. Normalt gør jødelugt Rex rasende.
Sergent, før hr. Stein til hundegården.
Nej, Adam, på alle fire. Det er sjovere.
Skynd dig, Adam, Ellers tager Rex alt kødet.
Jeg har studeret din karriere, Adam. Du læste filosofi i Heidelberg?
Vi mødtes aldrig. Jeg interesserer mig for det semitiske fænomen.
Men du er jo Tysklands mest berømte klovn.
Du er næsten arier, så måske kan vi hjælpe hinanden.
Ned med hovedet! Se ikke på mig.
Et liv for et liv. Mit for dit.
Du holder mig adspredt fra det, der sker derude.
- Et utaknemligt arbejde. - Min kone og mine døtre.
Hvad? Tal højere, Adam.
- Min kone og mine døtre... - Du bruger dem i forhandlingen?
Det semitiske fænomen i aktion her ved mine fødder.
En Untersturmführer laver ikke reglerne, men nu må vi se.
Rex!
Spis, Adam.
Herligt, Adam. Spis så!
Ikke noget med kløer eller poter. Seizling lovede det.
Værelse 285 ligger i observationsafdelingen.
Der har du intet at gøre. Gina siger, at du sov på gulvet i nat.
Vil du knække mig som en hund? Prøv bare. Som du ser, smiler jeg.
- Nej, du græder faktisk. - Sikkert.
Det er vand, dit fjols. Jeg drak vand på vej hertil.
- Gennem øjnene? Helt ærligt. - Jeg er klar, Frankenstein.
Du vil gerne eksperimentere, så kom i gang.
Men før I har helbredt mig, bliver I selv sindssyge.
Døren til 285 er låst.
Godt, at du har det bedre, Adam. Men vi har faktisk lidt travlt.
Ikke nu.
Du og jeg skal græde sammen, og jeg vil drikke dine tårer.
Jeg elsker dig virkelig. Forstår du det, min elske...
- Der er regler, Adam. - Vis medfølelse, sygeplejerske.
Bryder man reglerne, undergraves systemet.
Ved du, hvem der også elsker regler? Kommandant Klein.
Sig ikke den slags!
- Jeg fornærmer kun den, jeg elsker. - Du behandler mig som en hund.
Ja, sammen med dig mister jeg kontrollen.
Da jeg kvalte værtinden, tænkte jeg på dig.
- Slemme dreng! - Gør, som jeg har lært dig.
- Nej, de hører mig bare. - Gør det!
Ned på knæ og kravl. Sådan.
Det lyder som en schnauzer, jeg vil have en ulvehund.
Det var bedre.
Sådan!
Du er afskyelig, skat.
Jeg vil have den tilbage, når du er færdig.
Nu skal vi se, hvilket bæst Gross har taget ind.
Nu skal vi se, hvad du er...
Du må ikke være her, Adam!
Slemme hund! Slemme hund!
Lad mig se din hånd.
Den forstod, at jeg ville vende tilbage.
Ind med dig igen!
Hvilken stank! Den ligger i sin afføring.
Men det gjorde den loppebefængte betjent ikke.
Hold op, Adam!
Din satan! Din skøre satan!
Før Hitler hadede det øvrige Europa os. Kun jøderne elskede os.
De troede åbenbart, at vi delte skæbne med hinanden.
To udstødte, gale folkefærd, som Kafka sagde.
Udsprunget fra det samme skød.
Ikke underligt, at du blev spyttet ud som opkast.
Adam! Ned!
Uden regler får vi kaos. Det ved du. Der er også regler i cirkus.
Kommandant, lastbilerne derude... Røde Kors...
Beder Rex om særbehandling?
Bed dem bringe tre ekstra fanger til Matsdorflager.
Rex' opgave er at tjene og beskytte. Du skal trøste og fornøje.
Hvem ved? Måske kan det redde et liv.
Ja. Tak.
Se her, Adam. Se, hvad jeg har til dig.
Den blev brugt i Dresdens symfoniorkester...
Vi har funderet over tingene... Du får en ny opgave.
- Det lyder godt, Adam. - Adam Stein?
- Fru Vogel... - Jeg har nyheder, Adam.
Ruthie lever i Tyskland. På et særligt sted.
Spil, Adam.
- Du græder, Adam. - Det er vand. Jeg har drukket vand.
- Dræbte jeg ham? - Næsten.
Du må være mere forsigtig. Vi behøver dig.
Hør efter, Adam. Jeg har fået nok.
Om en måned, aftenen før Purim i 1962 -
- vil Abe Wolfowitz dø.
Jeg har syet mit eget liglagen. Sig ikke noget til Gina.
- Efterlad mig ikke i dette galehus. - Jeg mener det alvorligt.
Jeg tager det endelige opgør med Ham deroppe.
Jeg vil vide, hvordan han kunne være så grusom.
Derfor vil jeg opsøge Ham. Du må skrive begravelsestalen.
Min Naomi var et meget smukt barn.
Hun lignede mig overhovedet ikke. Kun sin mor.
- Skriv nu, Adam! - Til Gud? Han er til frokost.
- Nævn ikke hans navn! - Du minder mig om rabbi Lichtenstein.
I Stellring mente han, at vores elendighed -
- ikke var Guds værk, men Satans.
Men jeg sagde, at Kleins forbrydelse var Hitlers, og Hitlers var Guds.
Hvil dig, Adam. Vi gør det her senere.
Ja, men vent, Wolfie... bæstet i 285-
- gør og lugter som en hund, men tænderne...
Hvad ved jeg? Det er en unge med en kæde omkring halsen.
- En unge? - Gross siger, ungen er farlig.
Han er Gross' særlige projekt.
Så du tror, at du er den eneste?
Men du skal vide... at der også er andre.
Mig, for eksempel.
Jeg er fupmageren, misfostret, vanskabningen...
Jeg er geniet.
Men sand genialitet har sin pris.
Sangeren går til operaen, matematikeren løser universets gåder -
- men min begavelse var betydningsløs -
- så jeg var øremærket til cirkus, forlystelse blev min skæbne.
Og hundehuset.
Det vidste du ikke, hvad?
I et helt år spiste jeg af en hundeskål og levede på alle fire.
Sov i hundegården og sked på jorden. Min herre lærte mig...
Sturmführer Rex!
Men hvad har mine evner resulteret i?
Kom her. Vent!
Lad mig se...
Hunden, som ikke er en hund, barnet, som ikke er et barn.
Sådan så de ud i kz-lejrene.
Indfaldne kinder, tuberkuløse bryster -
- og i mørke huler... øjne.
Skrækslagne, men i live.
Adam.
Skam dig.
Dette sted er kun for overlevere. Så hvad bestiller drengen her?
Hvad laver du med kammen? Lad være med det.
Dr. Gross hentede ham.
Han hylede og bed sig selv. Han var møgbeskidt.
Kæden må vi ikke tage af.
Ingen må være mere skør end mig. Hverken du eller hunden.
- Du er ikke skør, du er syg. - Du er syg. Hunden er min overmand.
Han fik succes på min bekostning. Han er Gross' stjerne.
- Jeg har vel ret til at sige... - At du elsker mig.
- Hvordan kunne du vide det? - Jeg kan læse dig.
Du elsker den aldrende og skøre Adam Stein. Hvorfor?
En rask Adam Stein er mindre interessant, ikke?
Det er vigtigt, at du ved det. Mit hjerte er dit.
Du er en hore, som jeg udnytter. Værtinden var den tavse type.
Det var som at bolle smør. At bolle dig er som at bolle en motorcykel.
- Du er ondskabsfuld, skat. - Lidt humor...
Det redder alt. Det vidste Klein.
Man kan myrde flere undermennesker med humor og Zyklon B -
- end med Zyklon B alene. Det er kombinationen.
Adam! Hvad laver du?
Din lille frækkert!
Det er trods alt Purim, jeg kan skaffe en anden tandbørste.
Arbejdet kalder! Vi er snart klar.
Jeg synes stadig, han ser lidt for rask ud.
Giver du mig ikke ret?
Vi sværter dine øjenhuler.
Og...
Nu er du en fange. Se skræmt ud. Han er kommandant.
Herligt! En Purim at mindes!
Kommandant, min familie...
Du er en trøst, Adam. En livredder.
Før du kom, vantrivedes jeg.
Nu har jeg det bedre.
Bravo! Bravo, maestro!
- Adam! - Schwester, du er transcendent i dag.
Har du anlagt overskæg? Det klæder virkelig en kvinde.
Men er det ikke for varmt med uldne underbukser?
Jeg bad om, at du skulle vende tilbage, og det gjorde du.
Sødt af dig at trække en mand tilbage i fængslet, når han trives udenfor!
Jeg påtager mig opgaven som din hellige bugtaler.
Men nu skal jeg snakke med en mand om en hund.
Ve, de Israels hyrder, som fodrer sig selv! De bør tænke på flokken.
Undskyld, jeg stak af sidst. Jeg blev tørstig.
Torterede de dig? Var det Golomb, inkvisitoren med nøglerne?
Eller Stormführer Slonim? Mig kan du fortælle alt.
Du er den eneste, jeg kan tale med på dette gudsforladte sted.
Du er ægte, og for mig er det vigtigt.
Jeg kan lugte en bluffmager på lang afstand.
Og kan du også, ikke?
Du og Adam Stein mod hele verden.
Du og jeg skal...
...gå en lille tur.
Jeg ved, du er en hund. Der er intet at skamme sig over.
Rolig nu.
Det er bare beskidt vasketøj.
Nu går vi en lille tur.
Se, hvem der kommer her!
- Tror du, det er godt for drengen. - Det er en hund. Vis lidt respekt.
Det her er Gina Grays lækre røv.
Se, hvem der kommer her.
Se dem. Staklerne har skorstene som hjerter.
Gross forsøger at helbrede dem med meskalin, LSD, hypnoterapi.
Han ved, det er umuligt. Seizling troede, det var muligt.
Jeg troede, jeg kunne redde dem, men jeg lovede ingen mirakler.
Gå væk, Arthur. Tænd bål et andet sted.
- Hvordan går det med strikkeriet? - Du er jo ikke en rebel.
Derhenne står manden, som trækker i dine tråde.
I morgen forelæser jeg om dramaets historie -
- under titlen "Whisky og dramaturgi". Prøv at møde frem.
- Er alle til stede? - Ja, det er vi.
Så går vi i gang.
Hunde gør, men en hund, som gør på en scene, er ingen hund.
Her har jeg en flaske. Jeg hælder op, hæver glasset og synker.
Men drikker jeg, eller spiller jeg en drikkende mand? Luk øjnene.
Hov, hov, Arthur. Du skal skrive dig ind først.
- Navn? - Du ved, hvad jeg hedder, Schwester.
Vi holder os til protokollen. Navn?
Arthur, Arthur Fine!
Fint, Arthur. Hvor kom jeg fra, Schwester?
- "Men drikker jeg, eller..." - Netop. Vi er skuespillere...
...i et drama, som både forfatter og instruktør har forladt.
Alligevel, mine herskaber... forestillingen går videre.
Hvad sker der? Han er fuld. Han drikker jo.
- Du er en løgner! - Sludder! Det her er vand.
Du, om nogen, burde vide, at jeg taler om den nødvendige løgn -
- vi alle behøvede for at overleve.
Lad mig give et eksempel.
Det er 1945. Det er mørkt.
En mand løber gennem Naliboki-skoven med en cocktail, en molotov-cocktail.
Alle ved ikke, at krigen er slut. Arthur Fine er flygtet fra en lejr.
Han har levet med Bielski-partisanerne. Grin!
Hvad kunne vi gøre?
Men så kom du til Palæstina, dette absurde teater.
Du blev gift og fik en datter.
Du iagttog en dramaturgisk regel: Pausen, og ilden brændte igen.
Du grinede, da du satte ild til dit hus...
...din kone, dit barn og dig selv.
På brandskadeafdelingen så mrs. Seizling dit Dachaunummer -
- og blev klar over, at du hørte til hendes hjord.
Du... tæppefald.
Min pointe er, at mans tristesse leder til tårer -
- så skaber latter glæde.
Bliv ikke så forskrækkede! Grin!
Uden latteren havde hverken I, eller jeg overlevet dernede.
I rum 285 sidder et fjols og griner ad os.
Tror han, han er bedre end os? Jeg sætter ham på plads senere.
Gabe... mere endnu!
Slap af i nakkemusklerne. Rynk på næsen. Tag en dyb indånding.
Og grin!
Højere. Alle sammen! Højere!
- Hvad fanden laver I? - Alle sammen. Jeg ved, det gør ondt.
Se på mig. Jeg er døende, men jeg kan grine.
Hold op! Han ter sig som en hund! Han er en støvleslikker!
Hvad er det, du vil? Kom her!
Nu tager vi det halsbånd af!
- Blødninger, hævede arme og ben. - Det er nyrerne.
Adam!
Gretchen!
- Far! - Prøv at finde Ruthie!
- Adam! - Far!
Spil! Spil!
De behøver deres marchmusik! Spil så!
Lortejøde!
Hvad i helvede er det?
Ti stille!
Han er ikke død!
Purim 1942...
SS gik fra dør til dør og tømte ghettoen.
Min Naomi... søde lille Naomi -
- var dronning Ester det år.
Jeg havde syet en kjole og lavet en krone af en blikdåse.
Den aften sneg vi os ud.
Nazisterne var et stykke væk, så vi havde et forspring.
Lige uden for ghettoen boede en fru Marshack.
Jeg plejede at reparere hendes børns jakker.
I hendes hus var der en kælder -
- og under kælderen var der endnu en kælder under en luge i gulvet.
Der klatrede min lille dronning ned.
Da vi forlod huset, hørte jeg hende hviske:
"Hvorfor, far?"
I 13 måneder sad hun der.
Hun var et barn. Hendes krop voksede.
Og kronen, den skide krone tog hun aldrig af!
Det hjerteløse blinde og døve røvhul!
Hvorfor? Hvorfor?
Kom an, din tyran! Hvorfor?
- Stop, før du gør nogen fortræd. - Det er netop pointen, Tarshish.
Kør mig ind og lad ham afreagere. Lad ham være i fred.
Hvorfor, Gud?
Hvorfor? Hvorfor?
Knægten savner dig. Han troede ikke, du ville gøre ham fortræd.
Sig til ham, at han er bedre stedt uden mig.
- Han så dig skrive på skrivemaskine. - Det her er noget møg.
Lad mig slippe. Jeg er træt, lad mig være!
- Hvad i himlens navn! - Sig ingenting. Jeg regner med dig.
- Ingen gale streger. - Vent...
Se ikke sådan på mig. Jeg har været syg, døende.
En nyre lækkede hvid aske.
Vi er ikke gode for hinanden.
Det kommer aldrig til at fungere.
Vil du have min Olivetti?
Vil du skrive nogle lovord om mig?
Intuitivt af dig -
- men det er bedst, at du bruger papir.
Vent lidt! Jeg stiller den på gulvet.
Nu kan du prøve.
Du er jo en lille maestro! Hvorfor sagde du ikke noget?
Du er et væsen med følelser, og så behøver du et navn.
Mon det, du skriver, kan bruges?
afdggdgd... Det har en gådefuld klang -
- men hvad med noget mere symbolsk?
Ved du, hvem du minder om? David. David Rex.
Jødernes konge, Adams efterkommer -
- Messias' forgænger, musiker, horekarl, blodtørstig kriger...
Byggede Jerusalem og medbragte Gud i en sort æske.
Længe leve Davey, hundekonge.
Purim, glædens dag... De siger, vi skal klæde os ud.
I stedet for Haman fik vi Hitler.
Guds logik er ikke vores. Hans veje er uransagelige.
- I 2.000 år har vi haft hans selskab. - Og så pudsede han Rex på os.
Alligevel tror De, mr. Wolfowitz. Ligesom Adam.
Jeres tirader er ikke andet end et trosmanifest!
- Har jeg sagt det? - Ja, jeg noterer alt ned.
Snart, Adam...
Giv ham nogle rester, Schwester. Evolutionen kræver hårdt arbejde.
Han er gået en million år frem. Nu skal vi arbejde.
- Hvad skriver han? - Poesi, ægte poesi.
Blum og mrs. Lipowitz, kom forbi mit cirkus -
- så kan I se Olivettis mirakuløse afkom. Hinter!
- Adam! - Hinter!
Kom nu, David.
Vent! Jeg kom først.
Vi var i mrs. Marshacks kælder.
I 13 måneder sad hun der, Adam.
- Hvad bliver det til? - 13 måneder...
390 dage, 9.360 timer...
I 561.600 minutter sad hun der...
...og ventede.
Hvorfor, Gud? Hvorfor?
Må hans spørgsmål snart blive besvaret.
Underskrevet, Abe Wolfowitz.
Bagefter læser du Kaddish og serverer forfriskninger.
Du har levet. Det er det eneste, der betyder noget.
Cirkus er her.
Træd nærmere. Rachel virker spændt!
Tak. Kom indenfor, Arthur.
Læs udenfor.
Mine herskaber, meine Damen und Herren...
Her er din store chance. Klar?
Lad mig præsentere hundekongen. König der Hunde...
David!
Bravo! Bravo!
Meddelelse fra Davey.
Til dig.
AT&T er steget 300 point. Bravo, Adam!
Han taler i tunger! Hvornår, Adam? Hvornår?
Hvad er det? Det er jo det rene volapyk.
I to måneder har vi bearbejdet drengen.
Så kommer Adam, og du griner, som havde du opfundet penicillin.
- Adam deler sikkert sin berømmelse. - Kære Nathan...
Adam er ustabil.
Han skulle spærres inde og medicineres. Han går frit omkring -
- drikker og har en affære med oversygeplejersken.
Læs.
- "Læs"? - Jeg tager mig af Adam.
"Gina Greys lækre røv".
Ved du hvad? Lad patienterne helbrede hinanden -
- så kan vi to spille kort.
Det er det klogeste, du nogensinde har sagt.
Super! Her har vi hundekongen.
Ikke spise papiret! Av!
Hold op med det! Du er ikke en hund.
Ved du, hvorfor jeg kom tilbage? Jeg kunne være død.
Mit hjerte var blokeret. Slonim slog på mig og råbte mit navn.
Jeg afværgede dødens engel. Ved du hvorfor?
Jeg ville se dig igen.
Derfor.
Jeg elsker dig, mit barn. Men klamrer du dig til mig, går vi ned sammen.
Zyklot 17. Det havde Rex sikkert foretrukket.
Russerne skyder ham som en køter. Op med dig. Jeg vil vise dig noget.
Baron von Hamdung. Hørt om ham? Jernindustri, søfart, råolie.
Efter krigens udbrud blev han anklaget for forræderi.
Alle hans bankkonti og aktiver blev nationaliseret.
En snu SS-revisor... Sådan opfattede jeg mig dengang -
...tog sig af regnskaberne. Han steg hurtigt i graderne.
Én sagsmappe lagde han til side.
Han stjal den, og ingen savnede den.
Pattons 3. hær krydsede Donau, og russerne var nået til Berlin.
Det er forbi. For mig er dette dokument værdiløst.
Men du og jeg havde en aftale: Et liv for et liv.
Her er von Hamdungs testamente. retten til alle hans ejendele -
- og du er hans enearving.
Du har været en god hund.
Jeg kunne have reddet din familie, men det havde været besværligt.
Jeg ville være blevet afkrævet svar.
Gør det.
Der er stadig liv i den gamle klovn.
Berlin først i 50'erne
Von Hamdungs bopæl
Jeg lukker op.
Er Adam Stein hjemme?
Herr Herman Lichtenstein.
Velkommen til Valhalla, rabbi.
Adam, se på os!
- Hvordan er dette muligt? - Det er kun dynamit.
De opfører et hus ved siden af, men intet skal opføres på min grund.
Du har altså hørt om von Hamdung. Hvordan fandt du mig?
Du er Tysklands eneste jøde. Du er i aviser og filmjournaler.
Et spørgsmål...
Din ældste datter... Ruthie.
Prøvede du at finde hende?
- En fornøjelse at se dig, rabbi. - Jeg beklager, men jeg må...
Hun er død. Ligesom mig. Hvorfor spørger du?
Men hvis du skal vide det, så... Ja, det gjorde jeg. I fire år.
Jeg ledte overalt. Jeg brugte von Hamdungs blodpenge.
Men så indså jeg, at hvis hun var i live -
- så ledte hun ikke efter mig. Hun ville være fyldt 25 i år.
Hun havde hørt om sin berømte far, som engang var hund -
- og nu ikke er noget særligt.
Hvem kan bebrejde hende, hvis hun vælger tavsheden?
Vi overlevede. Det er ikke forbudt. Men du må ikke bebrejde dig selv.
Hør efter. Hun lever.
Efter krigen giftede hun sig med en italiener. De bor i Israel.
- Heinz! - Hun lever som kristen i Haifa.
For tre uger siden kom hun på hospitalet, og de kontaktede os.
- Hospital? - Nazisterne sårede hende.
Både på krop og sjæl, Men hun overlevede.
Og nu, gudskelov, skal du være morfar!
Det er på tide, at du taler med hende.
Om ikke for at blive tilgivet, så i det mindste for at bliver hørt.
Hvilken frækhed at komme her til min sarkofag.
Heinz, hent min pistol!
Hendes navn og adresse... Straf ikke dig selv.
Hvorfor bliver du i Berlin? Hvad holder dig tilbage?
Du er ikke død endnu, Adam.
- Kors, hvor er her varmt! - Det er jo et drivhus.
- Hvad dyrker han? - Meloner, tomater, krydderurter.
Du har tænkt på Gretchen i dag.
Du har ikke ret til at tænke på Gretchen.
Hun troede på mig, da jeg fjollede rundt. Du tror ikke på nogen.
- Jeg tror på dig. - Du lyver!
Lad være!
Det er kun dig, der kan få kontakt med ham. Stakkels barn!
- Han er ikke et barn, men en hund! - Han bruger skrivemaskinen.
Han gør det ikke længere. Du har gjort ham til et barn.
Han var ikke menneskelig, men det er han nu.
Vent lidt!
- Er du jaloux? - Er det forbudt? Ja, jeg er jaloux.
Jeg er jaloux på drengen og på Gretchen.
Tidligere var vi tit sammen.
Jeg bjæffede for dig, jeg kan stadig bjæffe.
Du er ingen hund, Gina! Men en tæve!
Hold op med at gø!
Du må ikke komme imellem os.
Dette barn er mit. Vi er to hunde i ørkenen.
Hans maske er væk, han vil have min kraft, men vi er ikke rigtige hunde.
Han er et barn. Han behøver kærlighed.
Bland dig udenom!
Kom, min dreng. Nu skal det være.
Rejs dig op ved hegnet. Det hele er din skyld!
Jeg har gjort alt for dig, nu skal du gøre noget for mig.
Hund! Kom så. Schnell! Har du nogensinde været i cirkus?
Bjørne, heste, løver. Alle væsener kan stå på to ben.
Du er hverken hund eller dreng...
David, gør det så!
- Han er et barn, Adam. - Jeg bad dig om at lade os være!
Hvad er du så? En øgle, blodigle, rotte?
Sådan! Det er nok nu.
- Fald du bare ned på fire igen. - Nej, han kan jo stå!
Hore, lad mig være! Det er nok for i dag. Ned med dig!
Jeg orker ikke mere. Jeg dør.
- Ti stille, vil I ikke nok? - Se... på mig!
Se!
- Hjælp mig! - Jeg har ham.
Se! Du klarede det.
Du er et menneske. Vores menneske.
David?
Kom, min dreng. Du kan godt.
Du godeste, Adam!
Haifa, Israel først i 50'erne
Rejs tilbage til Europa, din sæbe!
Jeg hedder Adam Stein. Jeg søger min datter Ruthie.
Joe Gracci. Kom indenfor.
Hyggeligt at møde Dem.
Forstyrrer jeg?
Vil De have kaffe?
De må hellere gå nu. Tak for blomsterne.
Nu går vi ud. Kom!
Hvornår?
Da hun hørte, hvad du havde gjort, døde hun første gang.
Og så døde hun igen. Var du kommandantens legetøj?
Mens din familie blev gasset? Ved du, hvad de gjorde ved Ruthie?
- Hvor er hun? - Hun vil ikke have dig der!
Vi kender dig! Du levede af nazipenge!
- Jeg finder selv ud til graven. - Nej! Jeg kører dig derud.
- Giv en skærv! - Det er herovre.
De begraver dem sammen, når de er så unge.
Det var forresten en dreng.
Det er mærkeligt...
Jeg så hende aldrig le.
Datter af en klovn, men hun smilede næsten aldrig.
Nå?
Du skulle have været en dygtig artist.
Kom så. Få hende til at smile.
Kom nu, far!
Lav noget sjovt for din lille pige.
Så fandt jeg et hjem i ørkenen.
Rebecca Seizling tog imod mig. I mig så hun en elsket hundehvalp.
Men hun trak det korteste strå, jeg overlevede, og hun døde.
En dreng, som trods alt ikke er en hund.
Giv en skærv.
Vær ikke bange, Ruthie!
Stop!
Purim! Fejrer I Purim?
På grund af svinet Haman? Hvad så med tårerne?
Og hvem betaler for tænder, sæbe, skind og ben?
De ufødte børn? Uskrevne bøger, ubesvaret kærlighed? Ubrugte senge?
Er du den gud, der sender stormtropperne ud?
- Hvem er du, Schwester? - Rachel Schwester.
- Hvad står der på din arm? - 61345.
- Så hvem er du? - Jeg er 61345.
- Og du, Blum? - 24225.
Hvem er vi? Rul ærmerne op.
Ræk armene op, som Zelda gjorde i alle de år!
Og smil! Det gør ikke ondt længere. Ræk armene i vejret!
I aften er vi en hær af arme.
Råb jeres nummer og vis, at vi ikke er døde!
Vis dig!
Adam!
Ned på alle fire, Adam. Det er sjovere.
Adam Stein! Den sjoveste mand i Tyskland.
Hvad laver du her?
Troede du virkelig, du kunne slippe så let for mig?
Jeg har været her hele tiden. Du tog mig med fra Berlin.
Du tog mig med på båden.
Du bar mig ud i ørkenen i din kuffert.
Hvad søger du, Adam? Søger du Ruthie?
Du var ikke til større nytte for din kone og dine døtre.
Jeg behøver dig ikke længere.
Der er kun os to.
Vi er en og samme person.
Vi har et uafsluttet mellemværende.
Er det ikke snart tid til tæppefald?
Har Adams cirkus ikke varet for længe? Gør det nu!
Gør det. Så slipper du for mig.
Det er den eneste måde.
- Gør det. - Nein! Det er det ikke.
Jeg troede, du havde forladt mig.
Jeg har været her hele tiden.
Du stak af.
Nu er jeg tilbage.
Seizlinginstituttet fortsætter som før.
For Rachel Schwester, Arthur og de andre går livet videre.
Men Abe Wolfowitz fik ret i sin profeti.
Han døde i søvnen, som han havde spået.
Siden jeg forlod instituttet, har Gina Grey aldrig besøgt mig.
Straks jeg blev rask, var Adam Stein død i hendes øjne.
Dr. Nathan Gross, som troede, jeg ville komme til hægterne -
- vil jeg savne.
David flyttede samme vinter hjem til en slægtning.
Gross har bedyret, at slægtningen er en pålidelig borger.
Nogen, som kan give drengen et liv, som jeg ikke kan tilbyde.
Jeg savner min Davey.
Han skriver til mig, og jeg skal snart besøge ham.
Men nu har han fået sit eget liv -
- og et hjem, han kan vokse op i.
For mit eget vedkommende er jeg blevet en almindelig mand.
Jeg vendte tilbage til Ruth Edelsons pensionat.
Jeg fremkalder ingen sygdomme, og jeg kan ikke tage mit liv.
Jeg har skilt mig af med Klein.
Jeg bor i en smuk dal -
- men højderne er væk for altid, ligesom de skræmmende ørkener.
Jeg løber ikke mere ind i ilden af frygt for at blive brændt.
Jeg trives med det rolige liv som rask -
- men det savner storhed og sand lykke -
- ligesom den store sorg, som skærer mig i hjertet.
Oversættelse: H. Jensen www.primetext.tv