"med tiden kommer nya arter att bildas genom naturligt urval..."
"och andra bli mer och mer sällsynta och till slut dö ut."
"Naturligtvis kommer de former som kommer i häftig kamp..."
"med de modifierade och förädlade formerna att lida mest."
Charles Darwin, "Om arternas uppkomst"
S1, kom.
- Underhållsarbete i trean. - Uppfattat. Återvänd...
Mamma, är du ensam?
- Vad är det som pågår? - Lugn.
Säkerhetspolisen satte oss här. Kanske en övning eller nåt som ska flyttas.
Det är rätt sjukt, men såna är ju reglerna.
De äger oss i stort sett.
- Det har gått tre timmar. - 2,5.
Hur länge ska vi sitta här?
- Vad är det? - Den visar att jag för befälet här.
- Vad heter du? - Hannah.
- Hur mår du, löjtnant? - Bra.
- Hostan låter inget vidare. Astma? - Bara illamående.
Jaså? Var känner jag igen dig ifrån?
- Gail Sullivan. - Just det! Specialprojekt.
Vi jobbade ihop för ett år sen. Är du kvar här?
Jag trodde de hade skickat dig till Nellis eller nåt.
Russell Turner, civilservice. Trevligt att träffa dig igen!
Vad är din bakgrund, miss Hannah?
Försvarsdepartementet. Jag är revisor.
Försvarsdepartementet? Allvarligt?
Vad är det du granskar? Ska du stänga ner oss?
Nej, jag är ingen sån revisor. Jag är säkerhetsrådgivare.
Jag informerar Kongressen om nationella säkerhetsrisker, cypersäkerhet och så.
Jag har ett år kvar till pension, så säg inte upp mig innan jag är där.
Det är nån annans jobb. Men om du är en säkerhetsrisk...
Jag? Aldrig.
Nej, jag ingick i 128:e flygdivisionen.
Jag fick nästan ett jobb på försvarsdepartementet...
Det säger du?
Pratar ni om era jobb? Era liv?
- Det strider mot reglerna. - Vad vet du om det?
Var kommer du ifrån med den brytningen? Ryssland?
Där har du en säkerhetsrisk.
Lämnade du skeppet, kamrat? Blev du lovat nåt av Onkel Sam?
Nåja, jag klandrar dig inte. Jag har varit i Ryssland.
Fantastiskt.
Finns det nåt du inte har gjort?
Vad är det som gäller? Vet du nåt som vi borde veta?
- Reservgenerator. - Vem bryr sig?
- Vi är inte på basens norra sida. - Du tänker för mycket.
Vi är under jorden.
Vänta lite nu.
- Jag vill bara veta var vi är. - Vänta nu...
Jag heter Dimitri.
- Om du öppnar riskerar du våra liv. - Jag borde vara är ute med mitt team!
Nu är du i mitt team och vi följer reglerna. Backa!
Han har rätt. Vi vet inte vad som finns där ute, så vi väntar en stund.
- Så ja. Ta hennes ben. - Lugn, lugn!
- Hör du, din jävel. Tillbaka med dig! - Flytta på dig.
- Lnte så länge jag bestämmer. - Jag behöver hjälp!
Din lille skit, backa!
Lugna ner dig!
Sluta!
Jag mår bra.
Vad är det?
Generatorn borde inte vara igång.
Det finns ingen ström på basen.
Vad minns du från imorse?
Jag minns inte att jag blev hitsläpad.
- Vad är det för dag idag? - Torsdag.
Det är måndag.
I morse åt jag frukost med min lillebror.
Han har varit död fem år.
Den här morgonen var inte som vi minns den.
- Du avfärdar mig. - Nej, det skulle jag aldrig göra.
- Jag var helt ensam. - Lngen har lämnat det här rummet!
Här, kan du titta? Titta!
- Blir mr Sullivan svartsjuk nu? - Titta bara!
- Vad letar jag efter? - Det är precis här.
- Ser du det? - Vänta, du har visst rätt.
- Vad? - Du har faktiskt nåt där.
- Vad är det? - Här, ett sugmärke!
- Ta det lugnt, det är inget där. - Glöm det.
- Kom igen, löjtnant. - Glöm det.
- Hallå, vad sysslar du med? - Vad ser det ut som?
- Det finns två kvinnor här inne. - Ursäkta, chefen!
Har jag tillåtelse att pissa, eller ska jag hålla mig i fyra timmar till?
- Alla stannar där de är. - Var tysta!
Vi väntar.
Där rök generatorn.
Bara lugna.
- Nu är den igång igen. - Då så.
- Släpp mig! - Stick!
Nej, Hannah! Vi vet inte vad som finns där ute.
- Tänk efter, det kan vara ett misstag. - Du har chansen nu!
Hallå? Hallå, är det någon där?
- Hallå? Säkerhetspolisen, öppna! - Ldentifiera er!
Sergeant Pierce. Öppna, det är en nödsituation!
Det här är ingen övning. Öppna dörren!
Kom igen, öppna! Öppna, för helvete!
Öppna dörren!
- Varför sprang du? - Han ställde en fråga.
- Du flydde från nån. - En patrull kommer om 15 minuter.
- Vad är din SC, sergeant? - Nivå 5 under CCL.
- Går de att kontakta via radio? - Varsågod. Den är utslagen.
Löjtnant Gail Sullivan här, kom. Hör ni mig?
- De vet var vi är. De kommer. - Tala åtminstone om klassificering.
- Reno. - Vad för klassificering?
Basen har evakuerats. Men varför skickades vi hit?
- Det spelar ingen roll. Vi är säkra nu. - Nej, det är vi inte.
- Löjtnant! - Jag mår bra. Jag mår bra, sa jag!
- De kommer och hämtar oss sen. - Lngen kommer.
Vi är i södra delarna.
Det finns tunnlar, ungefär fem våningar ner från där vi befinner oss.
De leder hela vägen bort till utgång 1.
Det är enda utvägen.
Det var säkert så de fick oss hit.
Är det så smart att sticka? Tänk om han talar sanning.
- Vi vet inte vad som väntar där ute. - De kommer inte att skicka nån hit.
Det är en enkel resa.
- Hur länge har hon mått så där? - Lngen aning.
Hur långt bort från tunnlarna är vi?
Hur långt är det till hissen?
Du sitter i samma sits som oss. Tror du att det gör nån skillnad?
Krigsrätt är det sista du behöver oroa dig för.
Om ni går in i tunnlarna kommer ni inte ut.
- Du kom ju den vägen! - Jag vet inte hur jag kom hit.
- När jag vaknade till var jag här. - Hjälp oss hitta en annan utväg.
- Gå själva och lycka till. - Du döljer nåt.
- Jaså, vad då? - Varför fördes du hit?
- Jag behöver inte svara dig. - Men du lyder under mina order.
- Du ska hjälpa oss härifrån. - All respekt, men jag stannar nog här.
Eller inte.
Du borde inte ha lämnat din grupp, sergeant.
Passerkort.
- Allt är låst av säkerhetsskäl. - Och trapporna?
De leder bara till kontoren på andra nivån.
- Det här är enda vägen till tunnlarna. - Jag måste komma åt panelen.
- Hur lång tid behöver du? - Jag vet inte.
- Jag klarar mig. Fortsätt ni. - Jag lämnar dig inte, löjtnant.
- Jag lägger mig ner. - Jag stannar här.
De behöver dig mer än vad jag gör. Jag klarar mig.
Det är säkert här.
Då sticker vi.
Vart ska du, mamma?
Hallå?
Jag har inte använt kamouflagekläder på åratal.
Hur länge har du känt så där?
Några timmar.
- Var sa du att du jobbade tidigare? - Det sa jag inte.
Specialprojekt.
Och hur länge har du varit stationerad här?
18 månader.
- Det finns inget du kan göra för dem. - Vi måste varna dem!
- Vi borde gå tillbaka. - Flytta på dig!
Ut och sen till vänster.
Öppna dörren!
Vad gör du?
Öppna dörren!
Vi ska nog gå tillbaka nu.
Öppna dörren!
Öppna dörren, för helvete!
Öppna dörren!
Var är Gail?
- Var är hon? - Jag försökte...
Hon greps av panik.
- Du hade en enda uppgift, för fan! - Vad snackar du om?
- Vad skulle jag ha gjort? - Stannat med henne.
- Jag kunde inte stoppa henne. - Jag tänker inte fråga igen.
Vad ska jag säga? Hon flippade ur!
Jag kunde inte hålla kvar henne utan att göra henne illa.
Hon är sjuk! Fattar ni inte?
- Hon är ett hopplöst fall. - Vad fan säger du?
- Hon heter Gail! - Hon vet precis vad hon kämpar mot.
Hon vet mer än någon av er.
Inte nödvändigtvis.
Jag är en av fem grupper.
Jag har varit här sen 50-talet.
- Vi behövde deras teknik och... - Vad vill de?
Utvecklas.
Det är därför de blir snabbare och mycket mer fientliga.
Hon är där nere alldeles ensam.
Tänk inte ens tanken. Vi kan ju knappt gå.
- Stanna här så hämtar jag henne. - Du måste laga hissen, jag går.
Jag fixar det.
- Jag följer med dig. - Nej, jag klarar mig.
- Varför ödslar vi tid? - Den är säkrad.
Hoppas vid Gud att jag hittar henne.
LT?
Det är Russell.
Hör du mig?
Är du där borta, LT?
Är du okej?
Kom, vi måste få dig härifrån.
Kom, vi måste sticka.
Spring.
- Vänta! Du lockar bara hit dem. - Flytta på dig!
Han har rätt.
- Jag kan ta hand om mig själv. - Om du går är du så gott som död.
Släpp henne!
Du blöder.
I nacken.
Det är inget. Ge mig ett ögonblick bara.
Dimitri!
Varför gjorde du så? Varför gjorde du så?
- Varför gjorde du så, Dimitri? - Vad då?
Jag hade inget val.
Det fanns en sjö nära vårt hus när jag var liten.
Den frös under vintern.
Jag och min bror gick dit hundratals gånger, men en dag ville vi gå över.
Jag var så rädd, så...
han gick.
Jag minns ljudet av när isen sprack.
Han ramlade i.
Han gled ner under isen och...
Jag kunde inte...
Från ingenstans kom han upp ur isen. Jag drog upp honom och hans lungor...
var fyllda med fryst vatten.
Eftersom jag inget gjorde var min bror sjuk under resten av sitt liv.
Han blev aldrig sig själv efter det.
Inte jag heller.
Min bror dog inte den dagen, men det gjorde jag.
Vi har alla saker vi ångrar.
Jag vet var jag var i morse.
Jag skjutsade min dotter Emily till sin far.
Jag är glad om jag träffar henne en gång i månaden.
Jag jobbar jämt.
Jag tänker att det en dag ska vara värt allt slit.
Jag önskar att jag hade mer tid.
Men jag tror inte att jag får chansen.
Jag är nära.
Hissen. Jag kan koppla förbi strömavbrottet.
Jag vill att du täcker mig.
Dimitri!
Jag behöver hjälp!
Vi måste springa. Redo? Kör!
Dimitri!
Kom igen, Dimitri. Res dig.
Kom igen.
Hjälp mig!
Mamma! Vart ska du, mamma?
Vart ska vi, mamma?
Hem.
Den här morgonen var inte som vi minns dem.
Jag vet var jag var i morse.
Jag skjutsade min dotter Emily till sin far.
Jag önskar att jag hade mer tid.
Jag kommer nog aldrig få den chansen.
Mamma! Vart ska du, mamma?
Vart ska vi, mamma?
Hem.
Ursäkta, ma'am.
Ni har besök. Er dotter är här.
Översättning: Julian Vargas www.ordiovision.com