- Uskotko jumalaan? - Uskon.
Miten voit uskoa?
En voi uskoa ihmisiin.
Minun on uskottava johonkin tai putoan.
Putoan rakojen välistä eikä sille tule loppua.
Kiitos, johtaja.
TARKASTAJA TULEE
Sisään.
Iltaa.
Englanti 1912
Arthur, tuo ei ole sopivaa.
- Ei Sheilan korville. - Älä nyt, äiti.
Hän on kuullut pahempaakin.
- Oletko? - Tiedät sen.
Erinomainen ateria. Kerro terveiset kokille, Sybil.
Etkä saisi sanoa sellaista vieraiden kuulen. - Taas pulassa.
Ateria oli ensiluokkainen, rouva Birling.
Eihän Gerald ole vieras. Ei enää.
Ei tämän illan jälkeen.
Ottaisit, äiti. Me juhlimme.
Hyvä on. Tilkka vain.
Näin on hyvä, Edna. Soitan salongin kelloa, kun kahvin voi tuoda.
Mikä sinua vaivaa?
En tiedä. Anteeksi...
- Eric on hutikassa. - Enhän ole.
Sheila.
Nyt kun lasit on täytetty, pidän pienen puheen... - Lopettakaa.
Gerald, sanon suoraan, -
että kihlauksesi Sheilan kanssa on minulle mitä mieluisin.
Juuri tuollaisen vävyn olen halunnut.
Isäsi on ollut vuosia kilpailijani.
Sinä saatat perheet yhteen.
Ehkä voimme odottaa aikaa, -
jolloin Birlingin ja Croftsin yhtiöt eivät enää kilpaile, vaan yhdistyvät.
Alemmat tuotantokulut, korkeammat hinnat.
Sitä isä kannattaisi.
Kuin tämä olisi poliittinen liitto. - Onhan se paljon enemmän.
Tämä on hyvä aika mennä vihille.
Taloustilanne paranee vihdoin.
Työläiset alistuvat ja ymmärtävät oman etunsa.
Entä sota? - Sotaa ei tule. Eivät saksalaisetkaan halua sitä.
- Lehdissä sanotaan... - Ei puhuta siitä nyt.
Toivon teille kaikkea parasta, mitä elämä voi tarjota.
Niin, Gerald ja rakas Sheila.
Toivotamme onnea ja kaikkea hyvää. - Kiitos.
Malja teille molemmille.
Sheila ei ole hullumpi.
Hän on äkkipikainen, joten varo oikeaa koukkua. - Hölmö.
Toivon, että teistä tulee onnellisia.
En voi juoda tälle. Mille minä juon?
- Voit juoda minulle. - Hyvä on.
- Sinun maljasi, Gerald. - Sinun maljasi.
Koetan antaa sinulle onnen, jonka ansaitset.
Aloitan antamalla tämän.
Voi Gerald, onko tuo se, jonka tarkoitit minulle?
Juuri se.
- Eikö se ole kaunis, äiti? - Todella.
Erinomaista.
Voi Gerald.
Rauhallisesti.
Nyt tunnen olevani kihloissa. - Toivoa sopii.
Siirrymmekö salonkiin?
- Me tulemme pian. - Muistakaakin se.
- Eric, minulla on asiaa. - Tietysti, äiti.
Älä juo liikaa portviiniä. - En ole hutikassa.
Olet hiukkasen... hutikkainen.
Miksi juot niin paljon tänä iltana?
Et kestä alkoholia isäsi lailla. Etkä Geraldin.
Sanot noin, kun olen 40-vuotias.
En ole silloin enää täällä, joten sanon sen nyt.
Älä huoli, äiti. Olen vain... - Muista tavat.
He halusivat olla paikalla, -
mutta he lomailevat tähän aikaan vuodesta.
Jättävätkö he tehtaan sinun vastuullesi? - Jättävät.
Kuulitko, Eric?
Geraldin isä jättää välillä vastuun hänelle. - Hienoa.
Sinäkin saat vastuuta jonain päivänä, jos ryhdistäydyt.
- Oletko onnellinen? - Olen.
Joskus ajattelin, ettei tämä päivä koskaan koittaisi.
- Hieno suoritus. - En voittanut palkintoa.
Tavallaan voitit.
Olet varmistanut tulevaisuutesi.
Älä käsitä väärin, Gerald.
Äitisi kaiketi ajattelee, että olisit saanut tytön paremmasta perheestä.
En aivan...
En syytä äitiäsi. Sybilin vanhemmat olivat nuivia minua kohtaan.
Voisit kertoa äidillesi jotakin ihan kahden kesken.
On hyvin mahdollista, että kuningas huomioi minut.
- Saan ritarinarvon. - Jopas nyt!
Onneksi olkoon.
On aikaista onnitella, mutta korvaani on kuiskittu.
Ja olinhan minä hetken ylipormestarina.
Puolue arvostaa minua.
Mahdollisuudet ovat hyvät, kunhan elän siivosti pari kuukautta.
Jos se on ainoa este... - Vain perhe tietää.
Puhun äidille luottamuksellisesti. Hän ilahtuu. - Hyvä.
Sanon Ericillekin, että ei ole tärkeää, mistä aloittaa, vaan mihin lopettaa.
Englannissa voi päästä pitkälle, jos tahtoa riittää.
Siksi tämä on niin hieno maa. - Olen samaa mieltä.
On keskityttävä omaan tekemiseen.
Nyt vouhotetaan, että kaikkien pitäisi huolehtia kaikista, -
ja kaikki ovat keskenään kuin mehiläispesässä.
Yhteisyys! Jos kuulen sen vielä kerran...
Usko pois. Pitää huolehtia omista asioista.
Itsestään ja perheestään. Sitten kaikki muu...
Herra, täällä on tarkastaja. - Mikä tarkastaja?
Poliisitarkastaja. Asia on kuulemma tärkeä.
Ohjaa hänet tänne.
Harmin paikka.
Vieläkö te istutte tuomarina? - Hän kaiketi hakee jotain lupaa.
Tarkastaja Goold.
- Herra Birling? - Niin. Käykää istumaan.
Kiitos.
Kai tämä hoituu nopeasti? Meillä on pieni perhejuhla.
Saako olla portviiniä tai viskiä? - Kiitos ei, olen virantoimituksessa.
- Oletteko uusi? - Sain siirron äskettäin.
En ole tavannut teitä. Tunnen kaikki seudun poliisit. - Tietysti.
Kuinka voin auttaa? Jos haette lupaa...
Kaipaan tietoja.
Kolme tuntia sitten eräs nuori nainen kuoli sairaalassa.
Hän riisti oman henkensä.
Lääkärit yrittivät pelastaa hänet, mutta oli liian myöhäistä. - Hirveää.
Niin?
- Kuka hän oli? - Kuka te olette?
- Eric Birling. - Poikani.
Naisen nimi oli Eva Smith.
Eva Smith.
Muistatteko hänet?
Nimi kuulostaa tutulta, mutta siinä kaikki.
Neidin asunnolla oli kirje ja päiväkirja.
Hän oli kerran töissä tehtaallanne. - Vai niin.
Siellä on satoja nuoria naisia, ja väki vaihtuu alati.
Tämä Eva Smith poikkesi muista.
Asunnolla oli myös valokuva. Ehkä se virkistää muistianne.
- Saanko nähdä sen? - Ette.
Miksi en? - Minulla on yksi tutkintalinja kerrallaan.
- Olisinko minä tuntenut hänet, isä? - Et.
Hän lähti pari vuotta sitten.
Et vielä ollut tehtaalla.
- Syyskuun lopulla vuonna 1910. - Varmaankin.
Muistatteko hänet nyt?
Muistan.
Pitäisikö minun poistua? - Jää pois, Gerald.
Tuskin tarkastaja vastustaa sitä.
Herra Gerald Croft, sir George Croftin poika.
Tiedättehän Croftin tehtaan?
Juhlimme Geraldin ja tyttäreni kihlajaisia.
Herra Gerald Croft siis solmii avio- liiton neiti Sheila Birlingin kanssa.
Toivon niin.
Sitten teidän on parempi jäädä.
Tähän ei liity mitään salaperäistä eikä skandaalia.
- Se oli selkeä tapaus. - Mikä?
Erotin tytön tehtaalta.
Miksi?
Mitä merkitystä sillä on? Tyttö aiheutti hankaluuksia.
Millä tavalla?
Hän kuului viiden joukkioon.
He alkoivat tulla pakeilleni kesällä ja vaativat lisää palkkaa.
En suostunut. Se tyttö oli johtaja.
Miksi te niin sanotte?
Koska niin se oli. Hän puhui muiden puolesta.
Pian hän oli lietsonut kaikki lakkoon. - Kuulin siitä.
He olivat valmistautuneet.
He odottivat, että meillä oli tehtaan suurin tilaus.
Voisi siis sanoa, että he olivat nokkelia.
Niin voisi sanoa.
- Vaarallisen nokkelia. - Aivan.
- Sinäkö erotit tytön? - En heti.
Mitä te teitte? - Annoin hänelle tilaisuuden.
Hyvä, että pääsitte käymään, neiti Smith.
Kuinka te jakselette?
Ihan hyvin, kiitos.
Niinkö?
Puna on kadonnut poskiltanne.
Lakko on jatkunut kaksi viikkoa.
Se tuntunee jo tukalalta.
Niin tuntuu, kaikkien osalta, mutta emme voi muutakaan.
Vuokrat nousevat, mutta palkka on pysynyt samana yli kaksi vuotta.
Moni näkee nälkää vuokran tähden. Hiileen ei ole varaa...
Mistä te olette kotoisin? Maaseudulta kai.
Joltain kukkulan kylältä.
Siellä elämä on mukavaa, suoraselkäistä.
Mitä vanhempanne ajattelevat, että puuhaatte?
En halua puhua heistä. - Tyttäreni on ikäisenne.
En haluaisi, että hän olisi teidän sijassanne.
Tämä on kohtuutonta, johtaja.
Jotkut tehtaat maksavat 25 šillinkiä...
Minulla on ehdotus.
Olette hyvä työntekijä.
Teen teistä pääkoneenkäyttäjän.
Alaisena on kymmenen tyttöä. Maksan teille sen 25 šillinkiä.
Te kutsutte muut töihin, ja tilaus saadaan valmiiksi.
- En voi suostua. - Miksi ette?
Sama palkka kuuluu kaikille.
Olettekin oikea agitaattori. - Ette puhuisi miehelle noin.
Ja miehelle joutuisitte maksamaan enemmän.
Lakko ei kestä enää viikkoakaan.
Maanantaina tytöiltä on rahat loppu ja he tulevat portista sisään.
Saattepa nähdä.
Jääkää siihen.
- Teidän oli pakko toimia niin. - Niin oli.
- Olisit voinut maksaa heille. - Kuinka?
Oli varmasti keino nostaa palkkaa. - Mistä sinä sen tiedät?
Olen töissä tehtaalla.
Sellaisia ihmisiä ei voi pitää töissä.
Siinä kulkee raja.
Maksan käyvän palkan.
Jos se ei ole mieleen, sopii lähteä muualle.
Töitä onkin niin paljon tarjolla.
Tytöillä on vaikeaa. Heidän pitää lähteä kotikaupungeistaan...
Nytkö tiedät kaiken tytöistä?
Häntä ei tarvinnut erottaa, vaikka hän oli muita sisukkaampi.
Heille on pantava kova kovaa vastaan, tai he haluavat kaiken.
Totta.
Ehkä. Mutta on parempi pyytää kuin ottaa.
Mitä te sillä tarkoitatte? - Eiköhän se ole teille selvää.
Äiti kysyy, milloin te tulette. Mitä täällä tapahtuu?
Ei hätää, rakas. Tarkastajalla on kysyttävää isältäsi.
Isän erottama tyttö on tehnyt itsemurhan.
Kauheaa.
Erotin hänet kaksi vuotta sitten. Tapaus ei liity minuun mitenkään.
Olen toista mieltä.
Se tapaus saattoi vaikuttaa hänen kohtaloonsa.
Tapahtumien ketju.
En ole vastuussa siitä, -
mitä joku ihminen tekee muutaman vuoden päästä.
- Naurettava ajatuskin. - Niinkö?
Mikä teidän nimenne oli? - Tarkastaja Goole.
Tuletteko juttuun poliisimestarin kanssa?
Me pelaamme yhdessä golfia. Säännöllisesti.
Minä en pelaa golfia.
Oliko se tyttö nuori?
- Oli. - Surullista.
Oliko hän sievä?
Ei silloin, kun näin hänet, mutta hän oli sievä joskus.
Riittää jo. Sheila, ilmoita äidillesi, että tämä on kohta selvitetty.
Jääkää, neiti Birling.
En pidä asenteestanne.
Olen kertonut kaikki tietoni tytöstä, eikä niillä ole merkitystä.
Antakaa meidän nyt jatkaa iltaamme.
Lähden, kun olen valmis, herra Birling.
Hän kertoi jo kaiken.
Ettekö tutki sitä, mitä tytölle tapahtui sen jälkeen?
Mitä hänelle tapahtui? - Löysikö hän toisen työpaikan?
Päiväkirjan mukaan hän oli työtön useita viikkoja.
Vanhemmat olivat kuolleet, joten hän ei voinut palata kotiin.
Hänellä oli vuokrahuone, pari ystävää, ja hän näki nälkää.
- Hän oli epätoivoinen. - Varmasti.
Nuoria naisia elää ahdingossa kautta maailman.
Sheilan ei pidä kuulla siitä. - Ehkä pitääkin.
Parin kuukauden kuluttua häntä onnisti.
Hänelle tarjottiin paikkaa hyvästä kauppaliikkeestä, Milwardilta.
Mehän asioimme siellä.
Influenssaa oli liikkeellä, ja kauppaan tarvittiin apua.
Hänelle annettiin tilaisuus.
Se on varmaankin mukava työpaikka.
Aikansa olikin. Se oli hyvää vaihtelua tehtaasta.
Hän piti kauniista vaatteista. Hän oli hyvä myyjätär.
Kuuden viikon kuluttua hän joutui lähtemään.
Hän aiheutti harmeja. - Ei. Asiakas valitti hänestä.
Hän siis aiheutti harmeja.
Hänenlaisensa tekevät työnantajat varovaisiksi.
Milloin häntä pyydettiin lähtemään? - Viime tammikuun lopussa.
Rakas?
Minkä näköinen hän oli?
Minulla on valokuva, mikäli haluatte katsoa sitä.
Mitä nyt, Sheila?
Se olin minä.
Valitin hänestä.
Miksi te valititte? - Tyttärelläni oli varmasti hyvä syy.
Ei, minulla ei ollut syytä.
Olin huonolla tuulella.
Olin halunnut ostoksille omin päin.
Tuo ei sovi sinulle alkuunkaan. - Niin sinä jo sanoit.
Tuo malli istuu paremmin toisenlaiselle vartalolle.
Uusinta muotia voi seurata, mutta pitää tietää, mikä istuu.
- Opit sen... - En kaipaa tyyliopetusta.
Älä korota ääntäsi.
Äiti, saisinko katsoa itse vähän aikaa?
Tavataan puolen tunnin päästä.
Kaipaatteko apua, rouva Birling? - Emme juuri nyt, neiti Francis.
Olen katsellut tätä.
Se onkin ihastuttava. Uusi malli, joka tuli juuri.
Sanoin, ettei se pukisi tytärtäni.
Minusta pukisi.
Tyttö siellä.
Tulehan tänne.
Huomaatko?
Vaikea tyyli. Se vaatii tietynlaista olemusta.
Haluaisin sovittaa sitä.
Tietenkin, neiti.
Sinun ei tarvitse odottaa, äiti.
Menen alakertaan.
Voitte kutsua minut tarvittaessa.
Se oli noloa.
Tuntui, että kaikki katsoivat.
Se näyttää sievältä, neiti.
Näyttääkö? En ole varma väristä.
Mikä teitä hymyilyttää?
Enhän minä... - En ole sokea. Huvitanko minä teitä?
- Ette tietenkään. - Neiti...
- Haluan tavata johtajan. - Tyttö ei...
Nyt heti.
Käyn etsimässä hänet.
Avaa hakaset.
En nauranut. En ikinä... - Ole vaiti. Teit jo tarpeeksi.
- Johtaja tuli ja... - Mitä?
Hän yritti rauhoitella.
Sanoin, että jos vielä tapaisin sen tytön liikkeessä, -
käskisin isän sulkea tilin, ja me asioisimme muualla.
Niinpä hänet erotettiin.
Ei minun nähteni, mutta niin kai.
En enää nähnyt tyttöä.
Olen pahoillani. Olen hirveän pahoillani.
Sinun ei tarvitse pahoitella.
Olin pahoillani jo silloin. En tiedä, miksi tein niin.
Olitte hänelle kateellinen.
Niin, osittain siksi.
Hän oli sievä.
Hän vaikutti itsevarmalta.
En tekisi sellaista enää, en kenellekään. - Ei hätää.
Se oli ikävää.
Sano suoraan. Se oli iljettävästi tehty.
Sinä et kai koskaan... - En arvostellut sinua.
Olen pahoillani.
Harmillista. Tyttö varmasti rakasti tätä perhettä. - Ole vaiti.
Mahtoiko hän yhdistää...
Te kai kerrotte, että minäkin liityn tarinaan.
Miksi näin kävi?
Kysyin sitä itseltäni päivällä, kun katselin kuollutta tyttöä.
Miksi näin kävi?
Sitten ajattelin, että on yritettävä ymmärtää, miksi näin kävi.
Sen vuoksi tulin tänne -
enkä lähde ennen kuin tiedän tarkalleen, miksi näin kävi.
Te siis tiesitte, että se olin minä.
Arvelin niin päiväkirjan perusteella.
Senkö vuoksi hän tappoi itsensä? - Miksi ette sanonut sitä heti?
Kävitte kimppuun, saitte tytön tolaltaan. - Senkö vuoksi?
- Sheila... - Haluan tietää.
Hänellä oli hyvin vaikeaa erottamisen jälkeen.
Kauppa ei antanut suosituksia niissä olosuhteissa.
Lopulta, kärsittyään useita kuukausia yksinäisyyttä ja nälkää, -
hän ajatteli, että hänen oli pakko yrittää jotakin muuta.
Niinpä hän muutti nimensä.
Minkä nimen hän otti?
Hänestä tuli Daisy Renton.
Mitä?
Hänestä tuli Daisy Renton.
Mikä on hätänä?
- Voinko ottaa viskin? - Tietenkin.
Sinä siis tunsit sen tytön.
- Anna hänen olla hetki. - Gerald?
Mistä sinä tunsit hänet?
Minä...
Eric, kutsu äitisi tänne.
Haluan puhua kahden Geraldin kanssa. Tarkastaja voi jäädä.
Haluan kuulla kaiken.
Mene jo, Eric!
- Onko se tarkastaja yhä talossa? - On.
Missä Sheila on? - Tyttö on tehnyt itsemurhan.
Vastaa!
Arthur, mitä täällä tapahtuu?
Pelkäät kertoa. Se tarkoittaa vain yhtä asiaa.
En pelkää.
En ole lapsi. Haluan tietää totuuden.
Ilmeisesti Gerald oli myös tytön kanssa tekemisissä.
Minkälaisissa tekemisissä? - Hän ei kertonut vielä.
Tämä saa riittää.
- Annetaan heille oma rauha. - Ei.
Meidän piti juhlia kihlajaisia. Miten saatoit jättää heidät? - Sybil?
Esitin kysymyksen. Teidän tulee vastata.
Minä vastaan, mutta tämä ei ole sopiva hetki.
Minä päätän siitä. Missä ja milloin te tapasitte hänet?
Palace-varieteen baarissa. Satuin käväisemään siellä.
En aikonut jäädä.
Viski.
Raatimies Meggarty.
- Niin? - Gerald Croft.
Tapasimme vapaamuurarien illallisella.
Isäni, lordi Croft, esitteli meidät.
Tosiaan.
Olette huolehtinut daamistani. Kiitos siitä.
Anteeksi, että olen myöhässä, kultaseni.
Oletko valmis lähtemään?
Olen.
Toivottavasti tapaamme pian. Kiitos vielä kerran. Hyvää iltaa.
Samoin.
Suokaa anteeksi. Tunkeuduin väliin. - Ei se mitään...
En kestä nähdä neitosta hädässä. - Olitte ystävällinen.
Olinko? Hyvä.
Voinko tarjota lasillisen anteeksi- pyyntönä? - Ei teidän tarvitse.
Juhlan kunniaksi sitten? Kun pakenimme tuota petoa.
Te olette sairas.
En...
- Voi teitä. - En ole saanut...
- Olen pian kunnossa. - Ei ole kiirettä.
- Anteeksi. - Mitä turhia.
Voisinko viedä teidät illalliselle?
En ole itse vielä syönyt ja olen varannut pöydän Countysta.
En haluaisi syödä yksin.
Se on rauhallinen ja kunniallinen paikka.
Tulisitteko te?
Hän rentoutui hieman syötyään.
Hän kertoi vähän itsestään.
Kysyin, miksi hän oli ollut baarissa.
Hän sanoi olleensa siellä ensi kertaa. Niin oli arvellutkin.
Tiesikö hän, millainen paikka se oli?
Tiesi.
Joku oli kertonut hänelle, mutta... - Hän oli epätoivoinen.
Niin oli.
Hän oli saanut häädön asunnostaan.
Paikka oli kurja, mutta vuokra oli maksamatta...
Jatkakaa, herra Croft.
Sattumoisin oli juuri käynyt niin, -
että eräs ystäväni oli lähtenyt ulkomaille puoleksi vuodeksi.
Hän oli jättänyt minulle avaimet mukavaan huoneistoonsa.
Ehdotin, että neiti asuisi siellä, kunnes pääsisi jaloilleen.
Häntä itketti.
Koska olin niin ystävällinen, hän sanoi.
Hän oli tottumaton sellaiseen.
- Veittekö hänet sinne samana iltana? - Vein.
Onko teidän hyvä täällä, neiti Renton? - Daisy.
Varmasti.
- Tunnen olevani kuin Kultakutri. - Kuinka?
Eikö ystävänne tosiaan palaa? - Ei, olkaa rauhassa.
Selviätte vähän aikaa.
Maksan teille takaisin. Kiitos.
Jos on valitettavaa, ilmoittakaa johdolle.
Tulen käymään huomenna töiden jälkeen, jos se sopii? - Sopii.
Ei haittaa, jos et ole paikalla. Tulen taas myöhemmin.
Hyvää yötä.
Palasitteko seuraavana iltana?
Palasin.
- Jäittekö sinne? - Hetkinen.
Tietysti hän jäi.
Tuliko Daisystä rakastajattarenne?
Tuli.
Niin ei ollut tarkoitus. Ymmärrättehän sen.
Ennen kaikkea halusin auttaa häntä.
- Iljettävää. - Eihän.
Olen pahoillani, mutta ei suinkaan.
Se saattoi olla väärin, mutta se ei ollut iljettävää.
Milloin tämä tapahtui?
Viime kesänä.
Niin tietysti. Tulit tuskin lähelleni.
Luulin tehneeni jotakin ja karkottaneeni sinut. - Sheila...
Puhuit työkiireistä. Selitit niin monet kerrat.
Se oli totta. Minulla oli kiire...
Rakastitteko te häntä? - Aioin juuri kysyä sitä. Rakastitko häntä?
Tunteeni eivät olleet yhtä voimakkaat kuin hänen.
Sinähän olit hänen satuprinssinsä.
Hän oli riippuvainen minusta. Kiitollinen.
- Se varmasti hiveli. - Niin, jonkin aikaa.
Lähes jokainen mies olisi tuntenut niin.
Tuo oli hyvä kuulla. Olit sentään rehellinen.
Luoja...
Olen pahoillani.
Tämä on niin...
Nyt hän on kuollut.
Milloin suhteenne päättyi?
Syyskuussa.
Kumpikin tiesi, ettei se voinut jatkua.
Lähdin muutaman viikon työmatkalle.
Ehdotin, ettemme tapaisi enää. - Miten hän suhtautui asiaan?
Paremmin kuin olin toivonut.
Hän oli urhea.
Mukavaa sinun kannaltasi.
Olin antanut sen verran rahaa, että hän selvisi vuoden loppuun.
Kun palasin, hän oli muuttanut.
En tavannut häntä enää.
Hyvä niin. Selkeä ero.
Saitte häneltä haluamanne ja sysäsitte hänet syrjään.
- Ei se tuntunut siltä. - Eikö?
Tiedättekö, minne hän meni?
Hän vietti pari kuukautta ranta- kaupungissa saadakseen rauhaa.
Muistellakseen suhdettanne.
Saadakseen sen kestämään.
Miten te voitte sen tietää? - Hän piti päiväkirjaa.
Hän kirjoitti pelkäävänsä, ettei kokisi enää mitään yhtä hyvää.
Jos hän piti sitä hyvänä, hänen tilanteensa oli toivoton.
Äiti, älä.
Mieheni kertoi, mitä sanoitte täällä, tarkastaja... - Goole.
Mielestäni on törkeää, että yritätte sälyttää vastuun meille.
Rahvaan tytöistä ei tiedä, millaisiin vaikeuksiin he joutuvat. - Lopeta.
Käväisen ulkona, jos sopii.
En tarvitse teitä juuri nyt, herra Croft.
Odota.
En inhoa sinua.
Jostain syystä kunnioitan sinua enemmän kuin aiemmin.
Uskon, että alun perin halusit auttaa häntä.
Minä syöksin hänet epätoivoon.
Tämä kuitenkin vaikuttaa meihin, eikö niin? - Niin.
Sheila, en puolustele Geraldia.
- Mutta nuoret miehet... - Gerald ymmärtää.
Niin ymmärrän.
- Minun pitää mennä. - Sinä pysyt täällä.
Saisinko nähdä sen valokuvan, tarkastaja?
Ette vielä.
Eric, sinä et mene minnekään.
Hän palaa. - Emme kaipaa vakuutteluja omasta pojastamme.
Haluaisitteko te nähdä tytön valokuvan, rouva Birling?
En. Minulla ei ole syytä katsoa sitä. - Teidän kannattaisi katsoa.
Hyvä on.
- Tunnistatteko hänet? - En.
Hän on saattanut muuttua, mutta ei niin paljon.
- Mitä te tarkoitatte? - Te ette puhu totta.
Tällainen ei käy päinsä. Pyytäkää vaimoltani anteeksi.
Sitäkö, että hoidan virkani?
Olette hävytön.
Unohdatte, että olen julkisuuden henkilö.
Sellaisella on vastuunsa ja etuoikeutensa.
Tuskin teitä lähetettiin puhumaan minulle vastuusta.
Ymmärrättekö te, miten naurettavia olette?
Mitä ihmettä? - Esitätte, että olemme tämän yläpuolella.
Olemme sekaantuneet tähän kaikin tavoin. - Ole vaiti.
Kerro totuus.
Tarkastaja pakottaa sinut kuitenkin kertomaan sen.
Olette tehnyt tyttöön vaikutuksen.
Niin käy usein nuorten kanssa.
Olette näkyvä jäsen Brumleyn naisten hyväntekeväisyysjärjestössä.
Totta. Kuinka niin?
Ahdinkoon joutunut nainen voi hakea sieltä monenlaista apua.
Eikö niin?
Olemme avustaneet monia tarvitsevia.
Haastattelukomitea kokoontui kaksi viikkoa sitten. Johditte kokousta.
Entä sitten?
Miksi sinä itket?
Tein väärin.
Luulin, että koska olit baarissa...
Luulin...
Sillä ei ole merkitystä. Se oli edessä.
Se vain tapahtui nyt.
Älä sano niin.
Luojan tähden, älä sano niin.
Mikä sinun nimesi on?
En tiedä.
Mitä sinä tarkoitat?
Kuvan tyttö, jota te ette tunnista, -
tuli hakemaan apua järjestöltänne.
Eikö tullutkin?
Tuli.
- Äiti. - Onko se totta?
Hän ei käyttänyt nimeä Eva Smith eikä Daisy Renton. - Ei.
- Vaan mitä nimeä? - Rouva Birling.
Hän teeskenteli jälkeenpäin, että nimi vain juolahti hänen mieleensä.
Ehkä hän kuuli sen odottaessaan... - Miten röyhkeää.
Kun kysyin, hän myönsi, ettei voinut käyttää nimeä.
Hän ei ollut naimisissa -
ja tarina aviomiehestä, joka oli hylännyt hänet, oli tekaistu.
Sain nopeasti totuuden selville. Tai osan siitä.
Aloitetaanpa alusta.
Mikä teidän nimenne on?
Alice Grey.
Miksi haette meiltä apua, neiti Gray? - Olen rahaton.
- Puhukaa kuuluvasti. - Olen rahaton.
Etsittekö te aktiivisesti töitä?
Etsin aiemmin, mutta...
Mikä oli totuus? Miksi hän haki apua?
Tiedätte varmasti, miksi hän haki sitä.
Odotan lasta.
Vai niin.
Kuka on lapsen isä?
En haluaisi kertoa sitä.
- Tietääkö hän tilastanne? - Tietää.
Sitten hänen kuuluu elättää teidät.
Hänellä ei ole rahaa.
Hän on nuori ja juo liikaa.
Se ei riitä syyksi. Hän on tarpeeksi vanha, kun on tehnyt tämän.
Hän halusi auttaa. Hän antoi minulle rahaa, -
mutta tajusin, että hän oli varasti ne.
Kielsin häntä jatkamasta. En halunnut hänelle vaikeuksia.
- Hän on herttainen... - Riittää jo.
Olisi ihmeellistä, jos te tuossa tilassa kuuntelisitte omatuntoanne.
Ei se ole niin ihmeellistä. Sain hyvän kasvatuksen... - Hetki.
Neiti Grey, emme voi auttaa.
Etsikää se nuorukainen.
Menkää naimisiin ja kasvattakaa lapsi yhdessä.
Emme voi mennä naimisiin.
Olemme eri luokista. Se ei onnistuisi. - Tehkää töitä sen eteen.
Siinäkö kaikki?
Teidän kuuluu auttaa.
Mitä tämä on olevinaan, jos ette auta? - Päätös on selvä.
Seuraava. Tulkaa tänne.
Näkemiin, neiti Gray.
- Kuka te olette? - Mary Kelly, rouva.
Mikä on tulonne syy?
- Oliko hän raskaana? - Oli.
Silti hän...
En kestä tätä.
Ehkä te kaikki nyt ymmärrätte, miten epätoivoinen hän oli.
Miten pitkällä raskaus oli?
Kolmannella kuulla.
Se ei siis ollut sinun.
Se kertoo tytön luonteesta.
Hän riisti oman henkensä, vaikka tiesi...
Minun mielestäni se oli pelkurin teko.
Älähän nyt, Sybil. - Minulla on oikeus mielipiteeseeni.
Toki...
Helkkari!
Maineemme saa kolhun. Lehdet ottavat tästä kaiken irti.
Olisitpa auttanut sitä tyttöä. - Oletko tosissasi?
Minä en ollut se, joka erotti hänet.
Tein velvollisuuteni. En enempää enkä vähempää.
- Ettekö te edelleenkään kadu? - En.
On ikävää, että hän kuoli, mutta syy ei ole minun.
Kenen se sitten on?
Tytön itsensä ja sen nuorukaisen, joka saattoi hänet vaikeuksiin.
Jos mies oli ylempää luokkaa, nuori juoppo, vastuu kuuluu hänelle.
Hänestä tulisi tehdä esimerkki.
- Julkisestiko? - Niin, julkisesti.
Hänet pitäisi panna edesvastuuseen.
Äiti... - Etsikää hänet, älkääkä kiusatko meitä kysymyksillänne.
Silloin te hoitaisitte virkanne.
Aion totisesti hoitaa virkani, rouva Birling.
Äiti, lopeta. Kai sinä jo ymmärrät.
Eric?
Eric ei...
Hän...
Näyttäkää se kuva.
Käänny tännepäin. Ole kiltti.
Olet niin kaunis.
Saanko vielä tavata sinut?
Mikä sinua naurattaa?
Minun kaltaiseltani tytöltä ei kysytä sellaista.
Minä kuitenkin kysyn.
Milloin tapasitte hänet ensimmäisen kerran?
Sarah. Se oli hänen nimensä.
Muutama kuukausi sitten. Marraskuussa.
Sibyl, sinun on parempi mennä. Samoin sinun, Sheila. - Pysyn täällä.
Missä te tapasitte? - Menitkö sinäkin Palacen baariin?
Miksikäs en? Olen jo naimaiässä.
Olisit pitänyt...
Olisit osoittanut itsehillintää.
Kuten Gerald? Kuten muut kaupungin miehet?
- Raatimies Meggarty... - Kuka ties sinä.
Suu poikki.
Olitteko te levoton, turhautunut, yksinäinen? - Olin.
Joten poimitte hänet mukaan ja menitte hänen luokseen.
Sillä hetkellä hän tuntui muuttaneen mielensä.
Jatkakaa.
Mutta minä olin päissäni. En voinut lopettaa.
Olitteko kovaotteinen?
Olin.
Vähän, ensimmäisellä kerralla. - Montako niitä kertoja oli?
Ajattelitteko häntä, kun käytitte väkivaltaa? - Ei se mennyt niin.
Kun käytitte häntä.
Kuin hän olisi ollut eläin, tavara.
Mietittekö, miten se vaikuttaisi häneen? - En.
Anna karahvin olla. Siitä on ollut tarpeeksi haittaa.
Antakaa hänen juoda.
Tällä kertaa hän voi juoda.
Kuinka usein tapasitte hänet? - Niin usein kuin hän suostui.
Maksoitko joka kerta? - Se ei ollut sellaista.
Hän kuunteli. Hän auttoi minua. - Aivan varmasti.
Tarvitsin häntä! Tarvitsin häntä enemmän kuin hän minua.
Milloin tajusitte, että hän odotti lasta?
Kuukausi sitten.
Kiitos, kun tulit.
Mikä on hätänä?
Sarah?
Ehdottiko hän, että menisitte naimisiin?
Hän ei halunnut sitä, vaikka tarjouduin.
Hän ei uskonut, että rakastin häntä.
Hän sanoi, etten saanut pilata elämääni.
- Mitä te aioitte? - Olin neuvoton.
- Annoin hänelle rahaa. - Paljonko?
Kaikkiaan 50 puntaa. - 50 puntaa? Ei palkkasi riitä sellaiseen.
Ei juopottelun ja huoraamisen jälkeen.
Firmalta. Otin rahat firmalta. - Te siis varastitte ne.
Aioin maksaa takaisin.
Eric? - Otitko ne konttorista, kassakaapistani?
Hain asiakkailta maksut käteisenä.
- Annoit kuitit ja pidit rahat. - Niin.
Se oli ainoa keino.
Sinä varastit heiltä, asiakkailtamme.
Jos maksaisit säällistä palkkaa... - Minäkö tässä olen syypää?
Typerys. Mikset puhunut minulle? - Mitä luulisit?
Et ole sellainen isä, jolle kertoo vaikeuksista.
Tiedätkö, mikä sinun ongelmasi on? Olet hemmoteltu. - Arthur...
Häntä on paapottu syntymästä asti.
Yksityiskoulut ja opiskelijatavat... - Niin, olen turmeltunut!
Lopettakaa!
Minulla ei ole aikaa tällaiseen.
Selvittäkää riitanne, kun olen lähtenyt.
Mitä tyttö teki, kun tajusi, että rahat oli varastettu?
Hän ei ottanut niitä enää.
Hän käski minun pysyä poissa. Minä pelkuri tottelin.
Hän puhui totta.
Se kaikki oli totta.
Siksi hän sanoi olevansa rouva Birling.
Mitä sinä tarkoitat?
Puhuitko hänen kanssaan?
Milloin? Kävikö hän täällä?
Eric...
Hän haki apua äitinne komitealta kaksi viikkoa sitten.
Äitinne kieltäytyi auttamasta.
Miksi?
En uskonut häntä.
- Hän tarvitsi apua. - Tiedän sen nyt.
Minun lapseni.
Lapsi oli minun. - En ymmärtänyt tilannetta.
En ymmärtänyt!
Miten hän kuoli?
Hän riisti oman henkensä. - Tiedän sen. Miten?
Hän nieli suuren määrän desinfiointiainetta.
Se syövytti hänen sisälmyksensä.
Kuolema oli tuskallinen.
Kuunnelkaa nyt.
Te kaikki.
Minun ei tarvitse tietää enempää, eikä teidänkään.
Te kaikki autoitte tappamaan tytön.
Muistakaa se.
Älkää koskaan unohtako.
Tarkastaja.
Antaisin tuhansia...
Tuhansia, jos voisin...
Tarjoatte rahaa väärään aikaan.
Eva Smith on poissa. Ette voi enää satuttaa häntä.
Ettekä voi enää auttaakaan häntä.
Ette voi edes pyytää häneltä anteeksi.
Muistakaa tämä.
Keskuudessamme on miljoonia Eva Smithejä ja John Smithejä.
Heillä on elämä, toiveita ja pelkoja.
Heidän kärsimyksensä ja mahdollisuutensa onneen -
riippuu siitä, mitä me ajattelemme, sanomme ja teemme.
Emme elä yksin tässä maailmassa. Olemme vastuussa toisistamme.
Jos ihmiskunta ei opi sitä, pian koittaa aika, -
jolloin se opetetaan meille tulen, veren ja tuskan kautta.
Hyvää yötä.
- Tästä tulee tutkinta. - Varmaankin.
Meidät saatetaan kutsua todistamaan.
Tämä kaikki tulee ilmi.
- Toivon niin. - Samoin.
Olet typerämpi kuin luulin.
Olet meistä ainoa, joka on syyllistynyt rikokseen.
Kuinka voit sanoa niin? - Se on lain kirjain.
Meitä muita kohtaa vain...
Häpeä.
Ritarinarvoa ei tule.
Saat kertoa, keneltä veit rahat.
Jos hyvin käy, voin pelastaa sinut vankilalta.
Sitten menen vankilaan.
Mieluummin menen vankilaan kuin jään tänne.
Eric, kultaseni... - Pysyt täällä, kunnes olet maksanut velkasi.
Vaikka siihen menisi sata vuotta.
Eric?
Teen mitä hyvänsä, jottei minusta tule heidänlaistaan.
Heitä kiinnostaa vain se, miten tämä salataan.
Toivottavasti sota syttyy ja tekee heistä lopun.
Tiedätkö, mikä on pahinta? Olisin tehnyt sen uudestaan.
Joskus katson tyttöjä... - Et tee sitä enää. Et tämän jälkeen.
Kaikki on nyt toisin...
Olen todella pahoillani, Eric.
Kauhea tapaus.
- Tarvitsen juotavaa. - Minä haen.
Ei tarvitse.
- Miten sinä voit? - Ei nyt, Gerald.
Eric.
- Mitä? - Älä enää.
Meidän on mietittävä tapahtunutta.
Poliisi palaa. Meiltä otetaan lausunnot.
Kunhan he eivät lähetä enää sitä miestä. Sitä hirveää miestä.
En voi kuvitella, että näen tarkastajan enää.
Hänen lähtönsä oli niin lopullinen.
Hän ei tuntunut poliisilta.
Hän oli tarpeettoman tyly. - En ole tavannut moista poliisia.
On merkillistä, ettei hän ottanut lausuntojamme.
Hän ei noudattanut protokollaa...
Hän vain osoitti, mitä olimme tehneet.
Niin.
Minusta hän oli hämmästyttävä.
Ihan kuin hän olisi nähnyt sieluihimme.
Mikä hänen nimensä oli?
- Tarkastaja Goold. - Eikö hän sanonut Goole?
Edna?
Mitä se tarkastaja sanoi ovella?
Että hän oli tarkastaja.
Hän kysyi olitteko kotona, koska hänellä oli tärkeää asiaa.
- Näyttikö hän henkilöpaperinsa? - Ei.
Kuka hän sanoi olevansa? - Tarkastaja Goold.
- Teinkö jotakin väärin? - Et.
Voit mennä levolle. Minä tarjoilen teen. - Kiitos, neiti.
Jokin ei nyt täsmää.
Arthur, kenelle sinä soitat? - Poliisimestarille.
- Onko se järkevää? - Saanko Brumley 8742?
Tietääkö hän...
Eversti Roberts? Herra Arthur Birling.
Roberts?
Anteeksi, kun vaivaan näin myöhään.
Onko poliisikuntaan äskettäin liittynyt tarkastaja Goole?
Goole, kenties Goold.
Siirretty vastikään.
Pitkä...
Vai niin.
Asia selvä.
Meillä oli vain pieni väittely.
Kiitos paljon.
Tietenkin. Hyvää yötä.
Tarkastaja Goolea ei ole.
Brumleyn poliisissa ei tiedetty tästä.
- En käsitä. - Meitä petkutettiin.
Huijaus.
Tiesin, ettei hän ollut poliisi.
Sinun olisi pitänyt heti varmistaa miehen henkilöllisyys.
Miksi kukaan tekisi sellaista?
Ehkä joku kuuli ritarinarvosta ja halusi kolhaista mainettani.
Pahansuopaa kateutta.
Nyt kaikki on toisin.
Kuka hän oikein oli?
Soitammeko uudestaan Robertsille? - Ei, minun pitää miettiä.
- Tämä ei muuta mitään. - Tietysti muuttaa.
Eihän. Kaikki tapahtui niin kuin kerroimme tarkastajalle.
Hän ei ollut tarkastaja. - Hän tarkasti meidät.
Kerroimme hänelle totuuden.
Sheila on oikeassa.
Sarah on kuollut ja me kaikki tapoimme hänet.
Tapoimmeko?
Tiedät sen.
Miettikää.
Huijari selvittää meistä asioita, jotka ovat hävettäviä.
Sitten hän tulee tänne -
ja saa meidät kaikki tunnustamaan osuutemme tytön kuolemassa.
Sehän oli totta.
Puhuimmeko kaikki samasta tytöstä?
Me kerroimme, mitä teimme, -
mutta mistä tiedämme, että teidän Eva Smithinne...
Että hän oli myös Daisy Renton?
- Katsoimme kuvaa. - Minä en.
Luotin miehen sanaan.
Hänhän varjeli kuvaa niin, että vain yksi kerrallaan näki sen.
Entä jos hän näytti kaikille eri kuvan?
Olet oikeassa.
Puhuimme eri tytöistä. - En usko. Tosiseikat olivat niin tarkkoja.
Hän sanoi olevansa neiti Birling.
Miksi, jos hän ei ollut se tyttö?
Kuka tietää, kuoliko joku tyttö tänään.
Kenen sana meillä on siitä?
Vain hänen.
Niin, hoitaja.
Olen yhä täällä.
Aivan.
Ymmärrän.
Kiitos, hoitaja. Hyvää yötä.
Ei itsemurhia.
Ei tyttöä.
Luojan kiitos.
En ole koskaan iloinnut näin siitä, että minua huiputettiin.
Teen kaikkeni, jotta saan sinut takaisin.
- Uskotko jumalaan? - Uskon.
Miten voit uskoa?
En voi uskoa ihmisiin.
Minun on uskottava johonkin tai putoan.
Putoan rakojen välistä eikä sille tule loppua.
Neiti, mikä hätänä?
Minä lähden etsimään hänet.
Birling.
Puhelimessa.
Ymmärrän.
Joku tyttö on kuollut.
Se oli itsemurha.
Poliisitarkastaja on tulossa esittämään meille kysymyksiä.