BURGHÖLZLI-KLINIKKEN ZÜRICH, DEN 17. AUGUST 1904
Godmorgen.
Jeg er dr. Jung. Jeg indlagde Dem i går.
Jeg er altså ikke skør.
Lad mig forklare, hvad jeg har tænkt mig.
Jeg foreslår, at vi mødes her dagligt for at tale sammen.
- I et par timer. - Tale?
Ja. Bare tale.
For at finde ud af, hvad der plager Dem.
For at forstyrre Dem mindst muligt vil jeg sidde der. Bag Dem.
De må ikke vende Dem om og se på mig under nogen omstændigheder.
Nuvel...
Har De en ide om, hvad der kan have forårsaget de anfald, De lider af?
Ydmygelse.
Enhver form for... ydmygelse.
Jeg kan ikke holde ud at se det. Det giver mig... kvalme.
Koldsveden begynder straks at løbe af mig.
Min...
Min... min...
Min far mistede tit besindelsen.
Han var altid vred på m...
Da De holdt op med at tale... faldt der Dem da noget ind?
Jeg ved ikke...
Eller så De noget for Dem?
- Så De noget? - Ja.
Hvad så De?
En hånd.
Min...
Min fars hånd.
Hvorfor tror De, at De så den?
Når han...
Efter... Når han...
Når han slog os, skulle vi bagefter...
...kysse hans hånd.
Det er sært.
I det tilfælde, jeg beskrev i sidste uge, brugte jeg navnet Sabina S.
Og her er hun. Sabina Spielrein.
- Sikke et tilfælde. - Du ved, jeg ikke tror på den slags.
Spielrein lyder ikke ret russisk.
Nej, det er jødisk. Hendes far er en succesrig handelsmand.
Hun er særdeles veluddannet. Hun taler flydende tysk.
Hun stiler efter at blive læge.
- Måske er det hende. - Hvem?
Hende, du har ledt efter til at afprøve din samtalebehandling på.
Du er så kløgtig.
Jeg er allerede begyndt.
Han sparker. Kan du mærke det?
Ja, der er han jo.
Jeg forstår ikke, hvorfor Freud, efter at have fremsat denne ide, -
- samtalebehandling, psykanalyse, -
- lader årene gå uden at beskrive sin kliniske metode.
- Hvad foretager han sig? - Bruger han metoden på patienterne?
Jeg aner det ikke.
- Er du den første, der afprøver den? - Muligvis.
- Hvorfor skriver du ikke og spørger? - Jeg kender ham ikke.
Tilfældigvis ville frøken Spielreins mor have Freud til at tilse hende.
Endnu et tilfælde.
Min far tror ikke, at min mor elsker ham.
- Han har ret. Det gør hun ikke. - Hvordan ved De det?
Det har min engel fortalt mig.
Hvilken engel?
En indre stemme.
Han sagde, at jeg var enestående. Af uvisse årsager talte han tysk.
Der er tradition for, at engle taler tysk.
Han gav mig evnen til at vide, hvad folk vil sige, før de taler.
Det er en nyttig evne som læge.
De håber at blive læge en dag, ikke sandt?
- Jeg bliver aldrig læge. - Hvorfor ikke?
Jeg må rejse væk et stykke tid. Jeg beklager. Vi er lige kommet i gang.
Obligatorisk militærtjeneste. Det er kun et par uger.
Det er spild af tid! Jeg kan ikke fortælle Dem det, De vil vide!
De gør mig bare vred. Hvis jeg kunne, ville De fortryde...
Der er ikke noget galt med mig. Jeg vil ikke have det bedre!
- Hold op! - Jeg ville bare...
Hold så op!
Undskyld.
- Kan vi gå tilbage nu? - Hvis De vil.
Jeg skal tilbage.
Det er spild af min tid.
At udskrive medicin mod fodsvamp og undersøge penisser dagen lang.
Er det, hvad man laver?
Det er ikke godt for mig eller mine patienter.
De leger med maden.
- Jeg er ikke sulten. - Jaså?
Det må jeg fortælle professor Bleuler.
Gør, som De vil.
Vær nu sød at række mig Deres hånd.
- De bliver syg. - Frøken Spielrein.
Herr Direktor.
De har vist lidt for god tid.
Jeg går ind for, at vores patienter foretager sig noget.
Hvad interesserer De Dem for?
Selvmord. Interplanetariske rejser.
Når dr. Jung vender tilbage, vil jeg bede ham diskutere det med Dem.
Hold ham væk fra mig. Jeg vil aldrig se ham igen!
Lav nu ikke sådan et postyr.
Hallo?
Jeg er tilbage. Hvordan har De haft det?
Jeg har talt med Herr Direktor om at finde noget arbejde til Dem.
Da De er interesseret i lægevidenskab, foreslog han, -
- at De kunne hjælpe mig med mine undersøgelser.
Vi mangler personale, så det ville være en stor hjælp.
- Wien. - Skov.
- Kasse. - Seng.
- Penge. - Bank.
- Barn. - Snart.
Familie.
Enhed.
Køn.
Hankøn.
- Gylden. - Lak.
Ung.
Spædbarn.
- Spørg. - Svar.
- Kalot. - Bære.
- Stædig. - Give efter.
Bedrøvelse.
Barn.
- Berømmelse. - Læge.
Skilsmisse.
Nej.
Tak.
- Var det det hele? - Det var det hele.
- Hvordan klarede jeg mig? - Flot.
Farvel.
Ja, farvel.
Nogen foreløbige iagttagelser?
Det, der optager hende mest, er tydeligvis graviditeten.
Udmærket.
Og hun er lidt... Hvad hedder det?
Hvad med et nyttigt ord opfundet af Herr Direktor?
- Ambivalent. - Ja.
- Angående barnet. - Var der andet?
Hun var bekymret for at miste sin mands interesse.
Hvorfor tror De det?
Den lange reaktionstid ved ordene "familie" og "skilsmisse".
Da De sagde "kalot", sagde hun "bære".
Kunne det være en hentydning til prævention?
De har flair for det.
- Må jeg spørge om noget? - Naturligvis.
Er hun Deres kone?
Undskyld.
- Undskyld? - Jeg lovede dig en søn juledag.
Hun kom en dag for sent og er af det forkerte køn.
Vær nu ikke fjollet.
A for Agathe.
Næste gang skænker jeg dig en dreng.
Kan De forklare, hvorfor nætterne er så slemme?
- Jeg er bange. - For hvad?
Der er noget i værelset. Det er ligesom...
...en kat, men den kan tale. Den lægger sig i sengen hos mig.
I nat hviskede den pludselig noget i øret på mig.
Jeg kunne ikke høre hvad.
Men så...
...mærkede jeg det mod min ryg.
Noget... slimet ligesom...
...ligesom...
...ligesom en slags bløddyr, der strejfede min ryg.
Men da jeg...
...da jeg vendte mig om, var der ingenting.
- Mærkede De det mod Deres ryg? - Ja.
Var De nøgen?
Ja, det var jeg.
Onanerede De?
Ja.
Fortæl mig om den første gang, Deres far slog Dem.
Jeg har vel...
...været omtrent fire år.
Jeg havde smadret en tallerken eller...
Ja... og han sagde...
...at jeg skulle gå ind på kammeret og tage mit tøj af, og så...
...kom han ind og...
...gav mig smæk. Og så...
Jeg var så bange, at jeg tissede, og så...
...slog han mig igen.
Og så...
Hvordan havde De det, den første gang det skete?
Jeg nød det.
Vil De gentage det?
Jeg nød det.
Jeg blev ophidset.
Blev De ved med at nyde det?
Ja!
Inden længe skulle han blot sige, -
- at jeg skulle gå ind på kammeret, og så blev jeg...
Jeg blev våd.
Også i forhold til mine brødre...
...bare truslen... så var det nok.
Så måtte jeg lægge mig og røre ved mig selv.
Da jeg kom i skole, kunne hvad som helst gøre det.
Enhver form for ydmygelse.
Jeg søgte enhver ydmygelse.
Selv her da De slog min frakke med Deres stok.
Jeg måtte straks tilbage. Jeg var så... ophidset.
Der er intet håb for mig.
Jeg er ækel og...
...beskidt og fordærvet.
Jeg må aldrig blive sluppet ud herfra.
TO ÅR SENERE WIEN, DEN 3. MARTS 1906
- Hvor er det dejligt at møde Dem. - Professor Freud.
Velkommen.
Værsgo.
Måske skulle betegnelserne genovervejes.
Hvis vi kunne finde på en mindre stærk betegnelse end "libido", -
- ville vi møde mindre modstand. Det ville gøre det nemmere at undervise.
Er det en god ide at omskrive ordene?
Når de finder ud af, hvad vi mener, vil de blive lige så forfærdede.
Jeg forstår, men jeg tror, det vil gøre det lettere at sluge, -
- når det angår seksualitet.
De skal endelig ikke holde Dem tilbage her.
Min familie er vant til de mest upassende samtaleemner.
Jeg har en række eksempler, -
- som underbygger min holdning angående seksualitet.
Hvordan har Deres russiske patient det?
Efter den første afreaktion har hun som sagt gjort store fremskridt.
Hun er indskrevet på lægestudiet, hvor hun klarer sig utrolig godt.
Hun er en omvandrende reklame for psykanalysens virkning.
Psykoanalysen.
Jaså?
Det er mere logisk.
- Og det lyder bedre. - Som De vil.
Behandler De hende stadig?
Ja, og vi fortsætter med at åbenbare nyt materiale.
For eksempel den usædvanlige metode, hun udtænkte som barn, -
- hvor hun sad på den ene hæl og forsøgte at have afføring -
- og samtidig prøvede at forhindre sig selv i det.
- Det fremkaldte lyksalige følelser. - Det er en fin historie.
Patienter, der er fanget i den anale fase, -
- kommer tit med underholdende detaljer.
Og de er alle sammen sirlige, stædige og særdeles påholdende.
Deres russer følger sikkert dette mønster.
Nej, det gør hun ikke.
Hendes tilstands masochistiske karakter er langt dybere rodfæstet -
- end hendes anale fiksering.
De to ting er tæt forbundet.
Jeg kan kun sige, at hun er temmelig uordentlig, -
- følelsesmæssigt gavmild og usædvanligt idealistisk.
Måske er det noget russisk.
Er hun jomfru?
Ja, ganske givet.
Næsten ganske givet.
Nej, ganske givet.
De har intet begreb om, hvor dybt modstanden mod vores arbejde stikker.
Hele lægesamfundet råber op for at få Freud brændt som kætter.
Det er intet i forhold til, hvad der vil ske, når vores tanker siver ud.
Fornægtelsen, ophidselsen, det usammenhængende raseri.
Kan det ikke skyldes Deres udelukkende seksuelle tolkning -
- af det kliniske materiale?
Jeg påpeger blot, hvad min erfaring fortæller mig må være sandt.
Jeg kan forsikre Dem om, at om 100 år vil vores arbejde stadig blive afvist.
Columbus anede ikke, hvilket land han havde opdaget.
Jeg famler i blinde.
Jeg ved kun, at jeg står på bredden, og at landet eksisterer.
Jeg opfatter Dem snarere som Galilei.
Og Deres modstandere som dem, der nægtede at se i hans teleskop.
I alle tilfælde har jeg blot åbnet en dør.
Unge mænd som Dem skal gå gennem den.
De skal sikkert åbne mange flere døre for os.
Derudover er der det problem...
...der forsyner vores fjender med skMY-SUBS, -
- at alle i vores psykoanalytiske kreds i Wien er jøder.
Hvilken forskel gør det?
Hvis jeg må være så fri, så er det en særdeles protestantisk bemærkning.
Jeg drømte...
Jeg drømte om en hest, der blev hejst højt op i reb.
Pludselig knækker et reb, og hesten kastes til jorden.
Men den er uskadt. Den springer op -
- og galopperer bort kun hæmmet af en tung træstamme, den må slæbe.
Så dukker en rytter på en lille hest op foran den, så den må sænke farten.
En vogn dukker op foran den lille hest, -
- så vores hest må sænke farten yderligere.
- Jeg tænker, at hesten er Dem. - Ja.
Deres ambitioner er blevet forpurret.
- Rytteren, der sænker mig. - Ja.
Måske hentyder det til min kones første graviditet.
Jeg måtte opgive en rejse til Amerika.
Måske hentyder vognen til en frygt for, -
- at vores to døtre og fremtidige børn vil hæmme mig endnu mere.
Det kan jeg garantere for som far til seks.
- Foruden de økonomiske problemer. - Heldigvis er min kone velhavende.
Ja. Det er heldigt.
- Træstammen... - Ja.
Måske skulle De overveje den mulighed, at den symboliserer penis.
Ja.
I så fald kunne det handle om en vis seksuel tilbageholdenhed -
- forårsaget af frygten for en endeløs række graviditeter.
Hvis en af mine patienter havde fortalt denne drøm, -
- ville jeg have sagt, at alt det, der holder denne hest tilbage...
...måske kunne pege på en undertrykt seksuel lyst.
Ja.
Det er en mulighed.
Er De mon klar over, at vores samtale indtil videre har varet...
...13 timer?
- Det må De undskylde. - De skal ikke undskylde.
Det var vores første møde. Vi havde mangt og meget at sige hinanden.
Og det vil vi altid have, medmindre jeg tager meget fejl.
Jeg må tage mig i agt.
- Hvad mener du? Hvorfor? - Han er så overbevisende.
Han får en til at føle, at man bør opgive sine egne ideer og følge ham.
Alle hans tilhængere i Wien er meget uanselige.
En flok bohemer og vanslægtede, som samler smulerne op fra hans bord.
Måske betyder lydighed mere for ham end originalitet.
Jeg forsøgte at anfægte hans trang til at tolke alle symptomer seksuelt.
Men han er komplet urokkelig.
I mit tilfælde ville han have haft ret.
Ja, det ville han have i mange tilfælde.
Muligvis i størstedelen af tilfældene.
Men verden må hænge sammen på mere end én måde.
- Kan du lide Wagner? - Både musikken og manden.
Myten om Siegfried interesserer mig. At noget rent og heltemodigt -
- måske kun kan opstå af en synd. Selv en synd så dyster som incest.
- Det er højst besynderligt. - Hvad?
Jeg tror ikke på tilfældet. Jeg tror, at intet er tilfældigt.
At alt har betydning. Jeg er selv ved at skrive om myten om Siegfried.
- Er det sandt? - Ja.
- Hvilken opera synes du bedst om? - "Das Rheingold".
Den synes jeg også bedst om.
- Må jeg spørge om noget? - Naturligvis.
Tror du, der er nogen chance for, jeg kunne blive psykiater?
Det ved jeg, at du kunne. Jeg hører kun godt om dig fra universitetet.
Vi har brug for en som dig.
En, der er sindssyg?
Ja. Vi tilregnelige læger har store begrænsninger.
Min kære ven. Jeg tillader mig denne uformelle tiltaleform, -
- da jeg vil bede dig gøre mig en særlig tjeneste.
Dr. Otto Gross, en særdeles dygtig, men uberegnelig person, -
- har brug for din øjeblikkelige hjælp.
Ud over dig er han den eneste, -
- der er i stand til virkelig at bidrage til vores felt.
Luk ham ikke ud før til oktober, -
- hvor jeg vil kunne overtage ham.
Og husk hans fars advarsel, som han kom med, da Otto var lille.
"Pas på, han bider."
Føler De Dem stadig truet af Deres far?
Alle fornuftige mennesker føler sig truet af min far.
Han er yderst truende.
Hans ønske om at få Dem indlagt...
Tror De ikke, det skyldes bekymring for Deres ve og vel?
Hør her.
Hvad ønsker alle normale, gamle patriarker -
- i deres livs efterår?
Børnebørn, sønnesønner.
Ikke sandt?
Men da jeg sidste sommer præsenterede ham -
- for ikke blot en, men to små Gross'er...
...en født af min kone...
...og en født af en af mine mest respektable elskerinder...
...var han så taknemlig?
Nu hvor der ventes endnu en af en kvinde, jeg knap nok kender...
...er han ved at få et tilfælde.
Han vil bare have mig gemt af vejen på en eller anden institution.
- Har De børn? - To piger.
- Med den samme mor? - Ja.
De går ikke ind for monogami?
En neurotiker som mig kan ikke forestille sig noget værre.
De mener ikke, det er nødvendigt at udvise lidt selvbeherskelse -
- for at bidrage til samfundets trivsel?
Og gøre mig selv syg?
Undertrykkelse af seksuelle lyster er nødvendig i et rationelt samfund.
Ikke så sært, at hospitalerne er bristefærdige.
Mener De, at den bedste måde at indynde Dem hos patienterne, -
- er at fortælle dem, hvad de gerne vil høre?
Hvad betyder det, om vi indynder os?
Det ved jeg nu ikke. Hvis man nu gerne vil kneppe dem.
Jeg har lært én ting i løbet af mit korte liv.
Aldrig at undertrykke noget.
Har De aldrig været i seng med en patient?
Naturligvis ikke.
Jeg må styre uden om fristelserne ved overføring og modoverføring.
Det er en væsentlig fase i processen.
Når overføring opstår...
...når patienten bliver fikseret på mig...
...forklarer jeg, det er et symbol på hendes ynkelige monogame vaner.
Jeg forsikrer hende om, at det er fint nok at ville i seng med mig, -
- men kun hvis hun samtidig erkender, -
- at hun gerne vil i seng med mange andre.
Hvad hvis hun ikke gør det?
Så skal jeg overbevise hende om, at det er en del af sygdommen.
Sådan er folk. Hvis vi ikke fortæller dem sandheden, hvem skal så?
Tror De, at Freud har ret i, at alle neuroser er seksuelt betingede?
Jeg tror, at Freuds besættelse af sex nok skyldes, at han aldrig får noget.
Måske har De ret.
Det er et udtryk for menneskehedens sande perversion...
...at en af dens ganske få sikre fornøjelser -
- er genstand for så megen hysteri og undertrykkelse.
Men uden undertrykkelse slippes alverdens destruktive kræfter fri.
Det er vores opgave at gøre vores patienter i stand til at være fri.
Jeg har hørt, De hjalp en patient med at tage sig af dage.
Hun var fast besluttet på at begå selvmord.
Jeg forklarede blot, hvordan hun kunne gøre det uden at kludre i det.
Så spurgte jeg, om hun ikke hellere ville være min elskerinde.
Hun valgte begge dele.
Det kan vi ikke ønske for vores patienter.
Frihed er frihed.
Jeg har tænkt over Wagners opera.
Han siger, at det fuldkomne kun kan opnås gennem, -
- hvad der normalt opfattes som syndigt.
Det må være relateret til den energi, der opstår, når modsætninger mødes.
Du er læge og jeg patient, du er schweizer og jeg russer.
Jeg er jøde, du er arier, og alle mulige andre dystre forskelle.
Dystre?
I så fald kan kun mødet mellem destruktive kræfter skabe noget nyt.
Da jeg kom til dig, var jeg syg, og min sygdom var seksuelt betinget.
Det fag, jeg studerer, er grundfæstet i seksualiteten.
Derfor bliver jeg stadig mere bevidst om, -
- at jeg ingen seksuel erfaring har.
Jurastuderende forventes ikke at røve banker.
Det plejer at være manden, der skal tage initiativet.
Mener du ikke, at der er noget maskulint i alle kvinder -
- og noget feminint i alle mænd?
Måske.
Ja, du har nok ret.
Hvis du engang vil tage initiativet, bor jeg i det hus...
...med karnappen.
Hvad venter De på?
Tag hende med til et afsides sted, og prygl hende halvt til døde.
Det er det, hun ønsker. Hvordan kan De nægte hende den enkle nydelse?
Som De ved, er nydelse aldrig enkel.
Selvfølgelig er det det.
Indtil vi gør det indviklet.
Det kalder min far modenhed.
Jeg kalder det at overgive sig.
Jeg ville overgive mig, hvis jeg gav efter for lysterne.
Så overgiv Dem.
Det er ligegyldigt, hvad det kaldes, bare De ikke går glip af oplevelsen.
Det er min recept.
- Det er mig, der skal behandle Dem. - Det har været yderst effektivt.
Analysen er nærved fuldendt.
Min, ja.
Jeg er ikke så sikker på Deres.
Jeg har tilbragt så meget tid sammen med ham, -
- at jeg har forsømt mine andre patienter.
Han er særdeles forførende, sikker på, at han har ret, -
- og tvangsneurotisk.
I virkeligheden ganske farlig.
Tvivler du på, at du kan overbevise ham?
Værre endnu. Jeg frygter, at han kan overbevise mig.
For eksempel hvad angår monogami.
Hvorfor skal vi anstrenge os for at undertrykke naturlige instinkter?
Det ved jeg ikke. Hvorfor tror du?
Tak.
Det trængte jeg virkelig til.
Dr. Jung. Takket være Dem lever jeg i bedste velgående.
Men vær venlig at fortælle min far, at jeg er død.
Og hvad end De gør, så husk at slukke tørsten i oasen.
Otto.
Hvem er det?
En ven.
Kom ind.
Hvor er det smukt. Det er, som om vi altid har boet her.
Vi kan flytte ind sidst på ugen.
Jeg er ked af, at jeg ser sådan ud igen.
Hvad mener du?
- Så stor og utiltrækkende. - Vær nu ikke fjollet.
Du ville nok ønske, du var polygam ligesom Otto Gross.
Hvis jeg var, ville det være noget helt andet end det, vi har sammen, -
- som er helligt.
Det måtte jeg være sikker på, at du forstod.
Jeg ville ikke vide noget om det.
Jeg har en overraskelse.
Sådan en båd, du altid har ønsket dig, med røde sejl.
Tak.
Tak for alt dette.
Du er et godt menneske.
Du fortjener alt godt.
Hvis jeg siger noget, lover du så ikke at misforstå det?
Hvad?
Synes du ikke, vi hellere må holde op... nu?
Jeg er gift. Jeg bedrager tydeligvis min kone.
Bør vi fortsætte dette bedrag?
- Vil du gerne holde op? - Selvfølgelig ikke.
Når du elsker med din kone...
...hvordan er det så?
Beskriv det for mig.
Når man lever sammen med en, bliver det en vane.
Det er altid meget blidt.
Så er det her noget andet.
Noget andet i et andet land.
Sammen med mig...
...skal du være voldsom.
Du skal straffe mig.
Jeg vidste, det var en dreng denne gang. Det sagde jeg jo.
Jeg troede på dig.
Kommer du så tilbage til os?
Det er en skam. Jeg skulle aldrig have sendt Otto Gross til dig.
- Jeg bebrejder mig selv. - Jeg er taknemlig for det.
Alle de udfordrende diskussioner fik mig til at tænke klarere.
Sendte han dig virkelig hotelregningen?
Kun for et par nætter.
Han er afhængig. Det indser jeg nu.
Han kan kun volde vores sag stor skade.
Du er vel klar over, at det gør dig til kronprins?
Min søn og arvtager?
Jeg er ikke sikker på, jeg fortjener den anerkendelse.
Sig ikke mere.
Her spadserer jeg tit.
Det har inspireret mig til nogle af mine bedste ideer.
Du må ikke tro, jeg ikke er åben. Jeg har absolut intet imod, -
- at du studerer telepati eller parapsykologi af hjertens lyst.
Men vores eget felt er så problemfyldt, -
- at det er farligt at forvilde sig ind i mysticisme.
Vi er nødt til at holde os inden for de videnskabelige rammer.
- Er alt vel? - Ja, men jeg er ikke enig.
Hvorfor skal vi trække en linje og udelukke adskillige områder?
Fordi verden er fuld af fjender, som er ude på at miskreditere os.
Så snart de ser os forlade seksualteoriens faste grund -
- for at vælte os i overtroens sorte mudder, vil de slå ned.
Blot at rejse disse spørgsmål er fagligt selvmord.
Jeg vidste, det ville ske.
Jeg kunne mærke det. Jeg havde en brændende fornemmelse i maven.
Hvad taler du om? Det er varmen. Det var bare træet, der gav sig.
Dette er et såkaldt katalytisk eksteriorisationsfænomen.
- Hvabehar? - Katalytisk eksteriorisationsfænomen.
- Vær nu ikke fjollet. - Mit mellemgulv blev brændende varmt.
- Klokken er mange... - Og det vil ske igen.
- Hvad? - Om et øjeblik sker det igen.
Det er lige præcis det, jeg mener.
- Du må love... - Ser du?
Det er bare... Det kan du ikke mene.
Der findes så mange mysterier, så meget at undersøge.
Vi må være forsigtige. Vi kan ikke begive os ind i det spekulative.
Telepati, syngende bogreoler, feer i baghaven.
Det går ikke.
Jeg kan ikke få et digt af Lermontov ud af hovedet -
- om en fange, der endelig føler lidt lykke, -
- da han befrier en fugl fra sit bur.
Hvorfor tror du, det optager dig?
Jeg tror, det betyder...
...at når jeg bliver læge, så er mit højeste ønske -
- at give folk friheden tilbage.
Ligesom du gav mig min.
Så er det nok.
Sådan.
Fascinerende.
Kom med.
Alle de normale symptomer på nymfomani.
Ja.
Bortset fra, at hvis nogen reagerede på hendes tilnærmelser, stak hun af.
Det er det forvirrende ved hendes tilfælde.
Det er en stor fornøjelse at se dig i dine naturlige omgivelser.
Rygtet siger, at en af dine patienter er din elskerinde.
Det er ikke sandt.
Naturligvis. Det har jeg også fortalt alle og enhver.
- Hvad bliver der sagt? - Det ved jeg ikke.
At kvinden har pralet med det. At der bliver sendt anonyme breve.
Det sædvanlige.
Det måtte ske før eller siden. Det hører med til vores fag.
Ja.
Jeg håber aldrig, jeg er så dum at involvere mig med en patient.
Jeg er forvirret. Jeg føler mig fanget.
- Jeg føler mig splittet, skyldig. - Det har jeg aldrig ønsket.
Vi kan ikke fortsætte.
- Det må du ikke sige. - Jeg lider af en sygdom.
Den omsorg, jeg viste dig, har jeg brug for nu.
Naturligvis. Den har du altid.
- Du må ikke gå. - Det skal jeg. Det er jeg nødt til.
- Det er jeg nødt til. - Nej!
Det er jeg nødt til!
Jeg er ikke ked af at tage afsked med ham.
- Han er ikke den nemmeste gæst. - Nej.
Han kom sig vist aldrig over synet af huset.
Men sammenlignet med den lille lejlighed i Wien...
Hvorfor nægtede han at møde Herr Direktor?
Han har altid været god til at bære ubegribeligt nag.
Sagde han noget om anonyme breve?
Du troede vel ikke, at jeg bare ville lade dig gå?
Frøken Spielrein!
Hvorfor gør du det her?
- Sid ned. - Hvordan kan du behandle mig sådan?
Sid ned.
- Jeg prøvede at forklare din mor det. - Hvor vover du?
Hun kom med et anonymt brev i hånden og ville vide, om det var sandt.
Jeg sagde, at i så fald var det ikke, som hun forestillede sig...
...da du ikke er min patient.
- Jeg er da din patient. - Ikke siden betalingen ophørte.
Det sagde hun.
Jeg troede ikke på det, og hun sagde, -
- at du krævede 20 franc per konsultation.
Jeg prøvede at forklare, at jeg kun kunne se dig her på kontoret.
Hvordan kan du være så kold og nonchalant?
Jeg prøvede at forklare hende forskellen på en patient og en ven.
Hør her.
- Jeg har begået en fejl. - Er det, hvad det var?
Jeg brød en af reglerne.
Jeg er din læge, og jeg mener, at jeg hjalp dig.
Jeg overtrådte den grænse.
Jeg burde have vidst, at du bare ville have mere.
Jeg vil ikke have mere. Jeg har aldrig bedt om mere.
Det behøvede du ikke.
Selv hvis du har ret, er det så en passende måde at opføre sig på?
- Kun at ville tale med mig her? - Jeg er din læge.
Fremover er det alt, jeg kan være.
Elsker du mig ikke mere?
Kun som din læge.
- Tror du, jeg vil finde mig i det? - Har du noget valg?
Her har du dine 20 franc.
Kære professor Freud. Jeg vil gerne besøge Dem i Wien -
- i et anliggende, der er af fælles interesse.
Min kære ven. Jeg har lige modtaget et yderst besynderligt brev.
Kender du denne kvinde? Hvem er hun?
Som du vil huske, var det Spielreins tilfælde, der førte os to sammen.
Derfor har jeg altid været hende særligt taknemlig og hengiven, -
- indtil jeg indså, at hun planlagde at forføre mig.
Nu aner jeg ikke, hvad hun har til hensigt. Hævn, formodentlig.
Jeg har aldrig stået en patient så nær.
Eller lidt så meget til gengæld.
Jeg håber, du vil agere mellemmand og afværge en katastrofe.
Dine berømte ord står mejslet i mit hjerte.
"Opgiv enhver tanke om at forsøge at helbrede dem."
Smertefulde erfaringer som denne er nødvendige og uundgåelige.
Uden dem kender vi ikke til livet.
Kære frøken Spielrein. Dr. Jung er en god ven og kollega, -
- som er ude af stand til at opføre sig letsindigt eller lurvet.
Jeg forstår på Deres brev, -
- at I har været nære venner, men at det ikke længere er tilfældet.
I så fald bør De overveje, -
- om de følelser, De stadig nærer, ikke bør fortrænges og glemmes -
- uden udenforståendes mellemkomst såsom undertegnede.
Hr. doktor. Frøken Spielrein.
Hvad vil du?
Jeg hørte, du forlader hospitalet.
Som du kan se.
- Man siger, det skyldes skandalen. - Jeg ville alligevel rejse.
Jeg beklager, hvis jeg har fremskyndet det.
Du har altid været en katalysator.
Jeg har fået et brev fra professor Freud.
- Jaså? - Det er tydeligt, han holder af dig.
Men det fremgik også, at du har benægtet det hele.
Du har ladet ham tro, at jeg var en fantast eller løgner.
Det kommer ikke ham ved.
Jeg vil bede dig sige sandheden.
- Hvad? - Du skal skrive og fortælle ham det.
Og så skal han skrive til mig og bekræfte, at du har fortalt det.
Afpresser du mig?
Jeg beder dig sige sandheden.
Hvorfor er det så vigtigt for dig?
Han skal tage mig som patient.
Skal det være ham?
Det skal være ham.
Du gengælder ikke hans følelser, vel?
Jeg er skuffet over hans pragmatisme. At intet eksisterer, -
- medmindre en flygtig forstand er blevet opmærksom på det.
Men vil du skrive til ham?
Jeg kunne have forvoldt dig skade.
Langt værre end jeg gjorde. Det valgte jeg ikke at gøre.
Udmærket. Jeg skal nok skrive.
Tak.
Det betyder alverden for mig.
Rejser du væk i sommer?
Til Berlin med mine forældre.
Men du vender tilbage til universitetet og tager din eksamen?
Naturligvis.
Jeg skal til Amerika med Freud, men han ved det ikke endnu.
Det lyder dejligt. Farvel.
Mit venskab med patienten og hendes tillid til mig taget i betragtning -
- kan det, jeg gjorde, ikke forsvares.
Det tilstår jeg ulykkeligt over for dig, min faderskikkelse.
Kære frøken Spielrein. Jeg skylder Dem en undskyldning.
Men at jeg tog fejl, og det var mandens og ikke kvindens skyld, -
- tilfredsstiller mit eget behov for at ære kvinder.
De nyder min beundring for den værdige måde, -
- De har løst denne konflikt på.
- Har vi alle papirerne, Ferenczi? - Jeg har det hele, hr. professor.
Udmærket. Jeg har altid været i syv sind angående Amerika.
Måske er det en fejltagelse. Ønsker de virkelig, at vi kommer?
De har udsat kongressen i to måneder, for at De kunne deltage.
- Det må da være en tilkendegivelse. - Ja.
- Det bliver et stort eventyr. - Ja.
Jeg håber, du har ret.
- Jeg skal denne vej. - Hvad mener du?
Jeg overlod planlægningen til min kone.
Hun har bestilt en kahyt på første klasse til mig.
Javel.
Jeg befandt mig på grænsen mellem Schweiz og Østrig ved tusmørke.
Der var lang ventetid, fordi alles bagage blev gennemsøgt.
Jeg bemærkede en affældig toldembedsmand, -
- der bar den gamle rigsuniform.
Jeg iagttog ham gå frem og tilbage med et trist og misfornøjet udtryk, -
- da nogen sagde: "Han findes ikke i virkeligheden."
"Han er et spøgelse, der ikke har fundet ud af at dø rigtigt."
- Er det hele drømmen? - Det, jeg kan huske.
- Grænsen mellem Schweiz og Østrig? - Ja.
- Det må have noget at gøre med os. - Tror du det?
Alle bliver visiteret.
Det kunne hentyde til, at de tanker, der før flød frit imellem os, -
- nu bliver undersøgt nøje.
De tanker, der tilflyder dig.
Og levnet fra fortiden, der sjokker nytteløst rundt, -
- er sandsynligvis mig.
Du ville ønske, nogen ville gøre en ende på hans lidelser.
Et menneskekærligt dødsønske.
Det, at han ikke kunne dø, vidner måske om hans tankers udødelighed.
Ja.
Så du er enig i, at det må være mig?
- Det sagde jeg ikke. - Nej.
Skidt med det.
Det er et yderst underholdende eksempel.
Har du en drøm at referere?
Jeg havde en yderst detaljeret drøm i nat. Særdeles righoldig.
Lad høre.
Jeg ville gerne fortælle dig den, men det tror jeg ikke, jeg bør.
Hvorfor dog ikke?
Jeg vil ikke sætte min autoritet over styr.
Tro mig, det er fremtiden, du betragter.
Tror du, de ved, vi er på vej og bringer pesten med os?
KÜSNACHT, SCHWEIZ DEN 25. SEPTEMBER 1910
Frøken Spielrein.
Hvis ide var det at sende din doktordisputats?
- Herr Direktor. - Naturligvis.
Han mente, det var den slags materiale, I søgte til årbogen.
Det er et meget fascinerende tilfælde, du undersøger.
Men hvis det skal med i årbogen, er der et par fejl, der skal rettes.
Naturligvis.
Har du tid til at diskutere det?
Ja.
Da jeg flyttede, frygtede jeg, at det ville tage årevis at få nok patienter.
Men jeg er allerede under belejring.
Med lidt arbejde vil din disputats være yderst velegnet til udgivelse.
Tror du, vi kan arbejde sammen på den uden...
Vi vil altid løbe en risiko ved at ses.
Ja.
Men vi har viljestyrke til at håndtere situationen.
Det håber jeg.
Jeg troede, du ville have fået dig en ny beundrer nu.
Nej.
Du var den dyrekøbte perle.
Skal vi sige samme tid på tirsdag?
Så skal jeg nænsomt flå dig i småstykker.
Forklar din analogi mellem seksualdriften og dødsdriften.
Professor Freud hævder, -
- at seksualdriften opstår af en enkel trang til nydelse.
Hvis han har ret, hvorfor undertrykkes denne trang så ofte?
Du havde engang en teori -
- om trangen til selvdestruktion, at fortabe sig.
Hvis vi opfatter seksualitet som en forening, -
- hvor man fortaber sig i den anden, -
- med andre ord tilintetgør sin egen individualitet.
Ville egoet ikke gøre modstand mod den trang i selvforsvar?
- Af egoistiske grunde? - Ja.
Måske kræver den sande seksualitet, at egoet bliver tilintetgjort.
Med andre ord det modsatte af, hvad Freud foreslår.
Når jeg har taget min embedseksamen, forlader jeg Zürich.
Det er jeg nødt til.
- Hvorfor? - Det ved du godt.
Det er sandt.
Jeg er blot en spidsborgerlig, schweizisk, selvtilfreds kujon.
Jeg vil gerne forlade det hele.
Løsrive mig og forsvinde sammen med dig.
Så kommer den spidsborgerlige stemme.
- Hvor vil du tage hen? - Måske til Wien.
Det må du ikke.
Jeg må tage derhen, hvor jeg kan føle mig fri.
Du må ikke...
TO ÅR SENERE WIEN, DEN 17. APRIL 1912
Deres disputats affødte en yderst stimulerende diskussion -
- i det psykoanalytiske selskab.
Mener De, at seksualdriften er en dæmonisk og destruktiv kraft?
Ja, og samtidig en skabende kraft, -
- da den kan skabe et nyt væsen ud af to individers tilintetgørelse.
Men individet skal overvinde modstanden -
- på grund af kønsaktens selvudslettende natur.
Jeg har kæmpet imod tanken i nogen tid.
Men der må være en slags uløselig forbindelse -
- mellem sex og død.
Jeg er ikke helt enig i Deres beskrivelse af forholdet mellem dem, -
- men jeg er taknemlig for, at De har bragt spørgsmålet på bane.
Det eneste chok var, da De til sidst i Deres disputats nævnte Jesus.
Er De modstander af enhver form for religiøs dimension i vores felt?
Jeg er ligeglad med, om man tror på Rama, Marx eller Afrodite...
...så længe man holder det uden for konsultationen.
Ligger det til grund for Deres strid med dr. Jung?
Jeg ligger ikke i strid med dr. Jung.
Jeg tog bare fejl af ham.
Jeg troede, han kunne fortsætte vores arbejde.
Jeg havde ikke ventet den andenrangs mysticisme og selvhævdende shamanisme.
Jeg var heller ikke klar over, han kunne være så hård og skinhellig.
Han prøver at finde en vej frem, -
- så vi ikke kun må forklare patienterne, hvorfor de er sådan.
Han vil kunne vise dem, hvad de kan blive.
Med andre ord spille Gud.
Det har vi ingen ret til.
Verden er, som den er.
At forstå og acceptere det er vejen til psykisk sundhed.
Hvad nytter det at erstatte et selvbedrag med et andet?
Jeg er enig med Dem.
I afgørende stridsspørgsmål mellem dr. Jung og mig -
- er De enig med mig.
Jeg troede ikke, De lå i strid.
- De elsker ham stadig. - Det er ikke derfor.
Jeg mener bare, at hvis I ikke finder en måde at komme overens på, -
- vil det holde psykoanalysens udvikling tilbage på ubestemt tid.
Kan et brud ikke undgås?
Vores videnskabelige forhold vil naturligvis blive opretholdt.
Vi vil mødes til redaktionsmødet i München, og jeg skal nok være høflig.
For at være ærlig så gjorde alt det postyr med Dem udslaget.
Løgnene, den hensynsløse opførsel. Jeg blev meget chokeret.
Han elskede mig.
Deres drøm om en forening med en blond Siegfried -
- var dømt til at mislykkes.
Sæt ikke Deres lid til arierne.
Vi er jøder, min kære frøken Spielrein.
Og vi vil altid være jøder.
Den egentlige grund til, at jeg inviterede Dem i aften...
...var for at høre, om De vil tage et par patienter?
Det, du skrev om monoteisme, vakte min interesse.
At den er opstået af en fadermorderisk trang.
Ja. Akhnaton var, så vidt vides, -
- den første, der fremsatte den sære ide, at der kun fandtes én gud.
Han slettede også sin fars navn på alle offentlige monumenter.
- Det er ikke helt sandt. - Ikke det?
Nej.
Mener du, at det var en myte?
Der var to ganske gode grunde til, -
- at Amenophis IV, som jeg foretrækker at kalde ham, -
- fjernede sin fars navn.
For det første blev det gjort af alle nye konger, -
- der ikke ønskede, deres fars navn skulle optræde.
Ligesom dit indlæg i årbogen ikke nævner mit navn?
Dit navn er så velkendt, at det ikke virkede nødvendigt.
For det andet fjernede Amenophis kun den første del af sin fars navn, -
- Amenhotep, fordi det ligesom hans eget var fælles med Amon, -
- en af de guder, han ville afskaffe.
Så såre simpelt?
Forklaringen er ikke urimeligt simpel.
Mener du, at denne mand, uanset hvad du kalder ham, -
- slet ikke var fjendtligt indstillet over for sin far?
Jeg kan jo ikke bevise det.
Amenophis kan have ment, at hans fars navn var kendt nok, -
- og at det var på tide, han slog sit eget navn fast.
At lide den søde død.
Med forlov, kære professor, -
- så behandler du dine venner som patienter.
Du forvandler dem til børn, -
- så de enten bliver ubetydeligheder eller håndhævere af partiparolen, -
- mens du sidder på bjergets top, den ufejlbarlige faderskikkelse, -
- som ingen tør hive i skægget og sige:
"Overvej din egen opførsel. Hvem af os to er så neurotisk?"
Jeg siger dette som din ven.
Jeg kan ikke besvare dit brev.
Din påstand om, at jeg behandler mine venner som patienter, er usand.
Angående hvem af os, der er neurotisk, -
- ved psykoanalytikere, at neuroser ikke er noget at skamme sig over.
Men en som dig, der opfører sig unormalt -
- og så råber op om, hvor normal han er, -
- vækker stor bekymring.
Vores venskab har længe hængt i en tynd tråd.
En tråd, der mestendels består af tidligere skuffelser.
Vi har intet at tabe ved at skære den over.
Du kan selv bedst bedømme, hvad dette øjeblik betyder for dig.
Resten er tavshed.
Hvor er det dejligt endelig at møde Dem, dr. Spielrein.
Vi har mødt hinanden før, da jeg var patient hos Deres mand.
De har vist ret.
Deres børn er pragtfulde.
Tak. De må give os besked, når De er nedkommet.
- De ønsker vel en dreng. - Nej.
Min mand og jeg foretrækker begge en pige.
Jaså?
- Gid De kunne hjælpe ham. - Hvorfor? Hvad er der galt?
Han er ikke sig selv.
Han er meget forvirret og er gået i stå med sin bog.
Han sover ikke. Han tager ingen nye patienter.
Han er stadig ikke kommet sig over bruddet med professor Freud.
Det, De beskriver, lyder slet ikke som ham.
Hvis De boede her, ville jeg overtale ham til at lade Dem analysere ham.
Jeg ved, han altid har sat stor pris på Deres mening.
De tager vel patienter nu?
Jeg har tænkt mig at specialisere mig inden for børnepsykologi.
Jeg ved ikke, om det er et felt, han synes om.
Jeg har ikke diskuteret det med ham, men...
De må hellere tale med ham.
Ingen kan hjælpe ham mere end Dem.
Jeg håber, De har ret.
Dine børn er smukke.
Du er blevet gift.
Ja.
Er han læge?
Ja. Han hedder Pavel Scheftel.
En russer.
Ja, en russisk jøde.
Hvordan er han?
Kærlig.
Godt...
Godt.
- Er alt vel? - Ja.
Jeg har sovet dårligt og bliver ved med at drømme om dommedag.
En frygtelig syndflod fra Nordsøen til Alperne.
Huse bliver skyllet bort. Tusindvis af flydende lig.
Til sidst skyller den ind i søen som en enorm tidevandsbølge.
Og på dette tidspunkt er vandet...
...der kommer brusende som en vældig stormflod...
...blevet til blod.
Europas blod.
Hvad tror du, det betyder?
Det aner jeg ikke.
Medmindre det skal til at ske.
Hvad vil du gøre?
Vi overvejer at tage til Rusland.
Når blot du forlader Wien.
- Jeg talte med ham for nylig. - Der er intet at stille op.
Da han ikke ville diskutere sin drøm af frygt for at miste sin autoritet, -
- burde jeg have vidst det.
Derefter havde han ingen autoritet over for mig.
Det var et slag, at du tog hans parti.
Det handler ikke om at tage parti.
Jeg må arbejde i den retning, mit instinkt byder mig.
Glem ikke, at du helbredte mig med hans metode.
Han indser ikke, at det, vi forstår, ikke har ført os nogen vegne.
Vi må udforske ukendt land og finde kilden til alt, hvad vi tror på.
Jeg vil ikke vise patienten sygdommen, der kryber sammen som en tudse.
Jeg vil hjælpe patienten med at genopfinde sig selv.
Ud på en rejse for at finde sit sande jeg.
Det nytter ikke, hvis det gør dig syg.
Kun den sårede læge kan gøre sig håb om at helbrede.
Jeg har hørt, du har en ny elskerinde.
Jaså?
- Hvad hedder hun? - Toni.
- Er hun ligesom mig? - Nej.
- Er hun en tidligere patient? - Ja.
Er hun jøde?
Halvt jøde.
- Uddanner sig til psykoanalytiker? - Ja.
Men hun er ikke ligesom mig?
Hun minder mig naturligvis om dig.
- Hvordan får du det til at fungere? - Det ved jeg ikke.
Emma er mit faste fundament.
Toni er den velduftende luft.
Min kærlighed til dig betød alt for mig.
Hvordan det så end gik...
...fik det mig til at forstå, hvem jeg er.
Det burde være mit.
Ja.
Nogle gange må man gøre noget utilgiveligt...
...for at kunne leve videre.
Otto Gross sultede ihjel i Berlin i 1919.
Sigmund Freud blev jagtet ud af Wien af nazisterne -
- og døde af kræft i London i 1939.
Sabina Spielrein tog til Rusland, uddannede en række psykoanalytikere -
- og blev læge i sin hjemby Rostov ved Don.
I 1941 blev hun og hendes to døtre taget af nazisterne -
- og ført til en synagoge og skudt.
Under første verdenskrig led Carl Gustav Jung af et nervesammenbrud.
Efterfølgende blev han verdens førende psykolog.
Han overlevede sin kone Emma og elskerinde Toni Wolff -
- og sov stille ind i 1961.
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2012